КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 759/4128/22
№ апеляційного провадження: 33/824/1665/2023  

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
30 березня 2023 року                                                                                         м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Плахотнюка Олександра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-
У С Т А Н О В И Л А :
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року визнано  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень та стягнуто судовий збір в розмірі 496 грн 20 коп. в дохід держави.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 14.04.2022, близько об 21 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, яке проявлялось у погрозах, образах відносно сина та дружини, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КупАП.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, адвокат Плахотнюк О.О. в інтересах ОСОБА_1 06 березня 2023 року через Святошинський районний суд направив апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року та ухвалити нову, якою закрити провадження за відсутності складу правопорушення.
Апеляційна скарга за змістом обґрунтована тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено настання конкретних наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
 Зазначено, що викладена у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суть порушення взагалі не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та не розкриває всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, зокрема, не конкретизовано, в чому саме полягало суспільно-небезпечне діяння з боку ОСОБА_1 , адже таке його формулювання як «висловлював словесно образи та погрози» не підпадає під ознаки  складу інкримінованого йому правопорушення. 
Також зазначено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучено лише заяву ОСОБА_2 від 14.04.2022, в якій вона викладає обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення 14.04.2022 та рапорт працівника поліції, згідно якого в процесі опрацювання даного виклику було відібрано пояснення з приводу даної події. При цьому, будь-яких пояснень будь-кого з учасників події до матеріалів справи не долучено.
Апелянт вказує, що суддя першої інстанції належним чином не з`ясував інших обставин, які згідно ст. 280 КУпАП підлягають з`ясуванню під час розгляду справи та лише формально послався на наявні в матеріалах справи докази, не надавши їм належної оцінки.
Крім того в апеляційній скарзі адвокат Плахотнюк О.О. в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року.
Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на оскарження, адвокат вказує, що ознайомитись зі змістом постанови та отримати її копію ОСОБА_1 мав змогу лише 27.02.2023.
Убачається, що постанова суду була ухвалена 01.06.2022, в матеріалах справи наявна заява адвоката Плахотнюка О.О. про ознайомлення 27.02.2023 з матеріалами справи.
З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити адвокату Плахотнюку О.О. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року як такий, що пропущений з поважних причин.
    Під час апеляційного розгляду суд заслухав пояснення адвоката Плахотнюка О.О. в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити. 
Перевіривши та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону районним судом виконано належним чином.
Висновок районного суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, при обставинах викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку.
Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до ст. 33 КУпАП, правильно врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та призначив адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
 
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з диспозицією ч. 1ст. 173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Зокрема, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 570315 від 14.04.2022, ОСОБА_1 14.04.2022, близько 21 год 00 хв, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, яке проявлялось у погрозах, образах відносно сина та дружини, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Під час апеляційного провадження ОСОБА_2 підтримала надані нею працівникам поліції  та долучені до справи пояснення (а.с.1). Зазначала, що 14.04.2022 приблизно о 21:00 ОСОБА_1 , перебуваючи дома у стані алкогольного сп`яніння, безпричинно ображав її та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вів себе агресивно, не достойно, провокував бійку, погрожував запальничкою, не давав можливості дитині відпочивати та лякав, а  також в присутності сина ображав її.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги з приводу безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 173-2 КУпАП, так як в його діях відсутній складу адміністративного правопорушення, є безпідставними, констатуються з формальних підстав, і такими, що спростовуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, яким суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, що також перевірено в суді апеляційної інстанції.
З огляду на викладене, апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, які повністю узгоджуються між собою, а інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б свідчили про незаконність винесеної у справі постанови.
Будь-яких інших переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАПапелянтом не наведено.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 252 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що постанова суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є законною та обґрунтованою.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-
 П О С Т А Н О В И Л А :
Поновити адвокату Плахотнюку Олександру Олександровичу в інтересах ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року. 
Апеляційну скаргу адвоката Плахотнюка Олександра Олександровича в інтересах ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню - залишити без змін. 
Постанова  суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                   Т.А. Слюсар