УХВАЛА
 
22 травня 2023 року
м. Київ
справа № 644/6418/19
провадження № 51-3002ск23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на судові рішення щодо неї,
Встановлені обставини
За вироком Київського районного суду м. Полтави від 03 листопада 2022 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК, і їй призначено покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки та за ч. 1 ст. 162 КК у виді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 71 КК  за сукупністю вироків до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2017 року і остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.
Полтавський апеляційний суд ухвалою від 12 квітня 2023 року апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_4 залишив без задоволення, а вирок місцевого суду щодо неї - без змін.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджена не погоджується з судовими рішеннями, просить їх скасувати.
Мотиви Верховного Суду
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до пункту 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід ураховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням закону, засуджена у касаційній скарзі не навела обґрунтування незаконності рішень судів першої і апеляційної інстанції, відповідно до статей 412-414 КПК та не вказала, яких саме істотних порушень допустились суди попередніх інстанцій.
В касаційній скарзі засудженої відсутні конкретні мотиви щодо незаконності усіх висновків апеляційного суду, постановлених за результатам розгляду апеляційної скарги сторони захисту, з посиланням на конкретні положення процесуального та матеріального права.
Крім того, засудженане зазначила, які саме клопотання сторони захисту в суді апеляційної інстанції, усупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПК, апеляційний суд безпідставно не задовольнив та у дослідженні яких обставин, установлених під час кримінального провадження і досліджених судом першої інстанції не повністю або з порушеннями (у чому полягає неповнота і порушення) відмовив. 
Також, засуджена не вказала яких конкретно доводів, наведених в її апеляційній скарзі, усупереч ст. 419 цього Кодексу апеляційний суд узагалі не дослідив, не перевірив та не оцінив,унаслідок чого визнав їх необґрунтованими. 
Крім того, вимоги касаційної скарги засудженої не узгоджуються з повноваженнями касаційного суду, відображеними у ст. 436 КПК, за наслідками розгляду касаційної скарги, відповідно до яких цей суд має право ухвалити одне з таких рішень: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
В касаційній скарзі взагалі відсутня прохальна частина, яка має містити конкретну вимогу, що потрібно зробити суду касаційної інстанції з судовими рішеннями щодо ОСОБА_4 за наслідками розгляду кримінального провадження, яка б узгоджувалась положеннями ст. 436 КПК. 
У разі повторного звернення із касаційною скаргою засудженій ОСОБА_4 необхідно враховувати положення частини 5 статті 427 КПК та надати копії судових рішень, що оскаржуються. 
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки подана засудженою скарга не відповідає вимогам ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на судові рішення щодо неї та встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі не усунення недоліків скарги в установлений строк, вона буде повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                               ОСОБА_2                                          ОСОБА_3