Номер провадження: 22-ц/813/4985/23 
Справа № 947/17500/22
Головуючий у першій інстанції Літвінова І. А.
Доповідач Склярська І. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України 

08.05.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Склярської І.В. ,
суддів: Базіль Л.В., Воронцової Л.П.,
секретар Кузьміч Г.Р.,        
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2022 року (під головуванням судді Літвінової І.А.), у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про знесення самочинного будівництва, 
встановив:
В серпні 2022 року ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про знесення самочинного будівництва, в якому просив :
- зобов`язати ОСОБА_2 знести дачну будівлю літ. “Д” та літ. “д”, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за власний рахунок; судові витрати покласти на відповідача. 
Разом з позовною заявою ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_3 , звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив:
- встановити заборону фізичним та юридичним особам здійснення будь-яких будівельних робіт щодо дачних будинків літ. “Д” та літ “д”, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
- накласти арешт на дачний будинок літ. “Д” та літ “д”, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Заяву про забезпечення позову обґрунтована, обставинами, викладеними в позовній заяві на обґрунтування позовних вимог.
Зазначив, що в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, може ускладнити ефективний захист своїх прав у випадку відчуження даного будинку, до вирішення справи по суті, оскільки у разі задоволення позовної заяви дане майно підлягатиме знесенню.
Оскільки відповідачем здійснювалося самочинне будівництво, що не відповідає діючим будівельним нормам та суттєво порушує права позивача щодо власності на земельну ділянку та щодо користування належним їй житловим будинком, тому вважає за необхідне застосувати також забезпечення позову шляхом введення заборони здійснення будівельних робіт, з метою уникнення проведення нових будівельних робіт та як наслідок погіршення стану дачного будинку позивача.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2022 року заяву про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про знесення самочинного будівництва – задоволено. Суд постановив:
Накласти арешт на дачний будинок літ. «Д» та літ. «д» за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонити фізичним та юридичним особам здійснення будь-яких будівельних робіт щодо дачних будинків літ. «Д» та літ. «д», що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Повідомити Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про наявність заборони щодо виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, вважаючи її безпідставною, необґрунтованою, ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Особа, яка подала апеляційну скаргу, в обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що ОСОБА_2 вважає твердження суду першої інстанції щодо виникнення спору є хибним, оскільки не погодившись з результатами позапланового заходу державного нагляду щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, звернулася до суду з позовом та рішенням Малиновського районного суду 26.01.2022 визнано протиправною та скасовано постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради по справі про адміністративне правопорушення. 
Також, апелянт зазначив, що оскаржувана ухвала суду не містить доказів, які б свідчили про те, що “невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання відповідного рішення суду”. 

(2) Позиція інших учасників
У відзиві ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_3 , апеляційну скаргу не визнав, вважаючи апеляційну скаргу безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, просило у задоволені апеляційної скарги відмовити в повному обсязі.
Зазначив, що внаслідок того, що дачна будівля літ. “Д.д.” розміщується впритул до дачної будівлі “Е”, що належить ОСОБА_3 , відбувається стікання атмосферних опадів з покрівлі карнизів будівель на фасадну стіну дачного будинку позивача, з огляду на що погіршується стан будівлі позивача, з`явилася пліснява та сирість у будинку, дані обставини створюють загрозу матеріальної шкоди об`єкта власності позивача.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси, на яке посилається апелянт, не є обставиною, в результаті настання якої між сторонами не залишилося неврегульованих питань.

2. Мотивувальна частина
Позиція Апеляційного суду
У судове засідання суду апеляційної інстанції сторона відповідача, належним чином, шляхом направлення на електронну адресу адвоката, зазначену ним у процесуальних документах, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилася, що не перешкоджає розгляду справи у її відсутність.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Частиною першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмету спору.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України, позов може забезпечуватися, зокрема, накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії.
Частиною третьою статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Процесуальний закон передбачає право особи у разі існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову подати до суду заяву про забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, необхідно брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.
Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Позивачем заявлені позовні вимоги про зобов`язання відповідача знести дачну будівлю, як таку яка на його думку є самочинним будівництвом внаслідок самочинної реконструкції.
Отже, заявлений позивачем вид забезпечення позову — накладення арешту на дачний будинок літ. “Д” та літ “д”, що розташований  за адресою:  АДРЕСА_1 ,  з урахуванням наведеного позивачем предмету та підстав позову, не є співмірним та відповідним.
Крім того, доводи позивача, що в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, може ускладнити ефективний захист його прав у випадку відчуження даного будинку, до вирішення справи по суті, оскільки у разі задоволення позовної заяви дане майно підлягатиме знесенню, ґрунтуються на припущеннях.
Таким чином, доводи апеляційної скарги в частині помилкового застосування судом першої інстанції наведеного виду забезпечення позову, є обґрунтованими.
Щодо застосування другого виду забезпечення позову: заборони фізичним та юридичним особам здійснення будь-яких будівельних робіт щодо дачних будинків літ. «Д» та літ. «д», що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для його застосування.
Перевірені доводи апеляційної скарги про наявність рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили, а саме рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 січня 2022 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, яким адміністративний позов ОСОБА_2 – задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради по справі про адміністративне правопорушення №016/21 від 18.05.2021 року про визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП, не надають підстав для висновку про відсутність між сторонами спору, оскільки такий висновок буде передчасним.
Таким чином, наведені позивачем предмет та підстави позову, та з метою уникнення проведення нових будівельних робіт дачного будинку відповідача, які зможуть погіршити стан дачного будинку позивача, внаслідок їх скупченого розташування є підставою для застосування наведеного позивачем виду забезпечення позову. 
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги в цій частині є прийнятними.

Щодо суті апеляційної скарги
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції в частині застосування такого виду забезпечення позову як накладення арешту на нерухоме майно, а саме: на дачний будинок літ. «Д» та літ. «д» за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення про відмову у застосуванні наведеного заходу забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 - задовольнити частково. 
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2022 року в частині накладення арешту на нерухоме майно, а саме: на дачний будинок літ. «Д» та літ. «д» за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у застосуванні вказаного виду забезпечення позову. 
В решті ухвалу суду - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повної судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 10 травня 2023 року

Головуючий                 І.В. Склярська

Судді:                         Л.В. Базіль
                                        Л.П. Воронцова