ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" травня 2023 р.                                   Справа №910/12594/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Владимиренко С.В.
суддів:            Ходаківської І.П. 
          Демидової А.М. 

при секретарі судового засідання Нікітенко А.В.
за участю представників сторін:
від позивача: Тарарук Л.Р.
від відповідача: Норець Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту"
на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2023
у справі №910/12594/22 ( суддя Маринченко Я.В.)
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"
до Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту"
про стягнення 500 688,96 грн,
ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Укрзалізниця") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (далі - ПАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ") про стягнення 500 688,96 грн плати за користування вагонами.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на невиконання відповідачем свого обов`язку щодо здійснення плати за користування вагонами за час, протягом якого вагони простоювали на станційних коліях з вини відповідача.
Відповідач не заперечував щодо наявності заборгованості на суму                  261 007,82 грн. Водночас щодо іншої частини заборгованості в розмірі                     239 681,14 грн відповідач заперечив посилаючись на те, що рішенням правління АТ "Укрзалізниця" від 02.04.2022 затверджено "Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення і вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами і та зборів/плат АТ "Укрзалізниця" під час дії воєнного стану в Україні". Наведені в переліку обставини передбачають, у тому числі, звільнення замовників послуг від обов`язку вносити відповідну плату, зокрема, у разі запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення та/або станція призначення. Відповідач зазначає, що позивачем здійснено розрахунок плати за користування вагонами без урахування комендантського часу який введено по Тернопільській області з 26.02.2022 та надав контррозрахунок плати за користування вагонами.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі №910/12594/22 позов задоволено. Стягнуто з ПАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" на користь АТ "Укрзалізниця" заборгованість у розмірі 500 688,96 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 7 510,33 грн.
Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача плати за користування вагонами в розмірі 500 688,96 грн, оскільки матеріали справи не містять актів загальної форми, якими засвідчено, що затримка вагонів сталася саме через існування обставин, визначених телеграмним розпорядженням Департаменту комерційної роботи від 05.04.2022 №ЦМ-13/693, і у зв`язку з чим, відсутні підстави для здійснення перерахунку часу затримки порожніх вагонів.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі №910/12594/22 та ухвалити нове, яким відмовити АТ "Укрзалізниця" у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача плати за користування вагонами за час їх простою під час комендантської години на станції Максимівка-Тернопільска за період лютий-березень 2022 року в розмірі      239 681,14 грн, як таких, що є неправомірно нарахованими.
В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, прийнятим при порушенні норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин справи, при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, при невідповідності висновків суду обставинам та матеріалам справи, що свідчить про сприяння позивачу, а отже оскаржуване рішення підлягає скасуванню.
Зокрема, апелянт посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції:
- не застосовано рішення правління АТ "Укрзалізниця" від 02.04.2022 згідно з яким до часу користування вагоном не включається час дії комендантської години за місцезнаходженням станції, що організацію перерахунку за час затримки вагонів з початку дії воєнного стану було покладено на структурні підрозділи залізниці та зобов`язано ці підрозділи скласти акти загальної форми ГУ-23 з зазначенням обставини простою - комендантська година, яка є підставою для звільнення відповідача від сплати за користування вагонами за цей час;
- неправильно застосовані норми Правил користування вагонами і контейнерами та Правил складання актів;
- порушено основні засади господарського судочинства прописані в пунктах 1, 2 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України);
- порушено принципи рівності всіх юридичних осіб перед законом і судом (стаття 7 ГПК України);
- порушено принципи верховенства права (стаття 11 ГПК України) та об`єктивності і неупередженості при розгляді даної справи (стаття 13 ГПК України)
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2023, апеляційну скаргу ПАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі №910/12594/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Ходаківська І.П., Демидова А.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/12594/22. Відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Київ-Дніпровське ПППЗТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі №910/12594/22.
Матеріали справи №910/12594/22 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 10.04.2023.
17.04.2023 суддя Ходаківська І.П. перебувала у відпустці.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Київ-Дніпровське ПППЗТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі №910/12594/22. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання, пояснення до 10.05.2023. Розгляд апеляційної скарги призначено на 16.05.2023 о 13 год 30 хв.
24.04.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява представника АТ "Укрзалізниця" - Татарука Леоніда Ростиславовича про участь у судовому засіданні призначеному на 16.05.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із застосуванням власних технічних засобів.
Головуюча суддя Владимиренко С.В. перебувала у відпустці з 24.04.2023 по 07.05.2023.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 заяву представника АТ "Укрзалізниця" - Татарука Леоніда Ростиславовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Розгляд апеляційної скарги в режимі відеоконференції призначено на 16.05.2023 о 13 год 30 хв.
09.05.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить суд апеляційної інстанції скаргу ПАТ "Київ-Дніпровське ПППЗТ" залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що місцевий господарський суд повно та об`єктивно дослідив надані сторонами докази та ухвали рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.
Так, позивач зазначає, що твердження відповідача про звільнення від сплати належних залізниці платежів з причин настання форс-мажорних обставин, а саме з початком військової агресії російської федерації проти України та введенням військового стану є необґрунтованими.
Також, АТ "Укрзалізниця" вказує, що доводи апелянта щодо неправомірності нарахування плати за користування спірними вагонами та збору за зберігання без включення часових проміжків, коли на території Тернопільської області діяла комендантська година, не ґрунтуються на нормах законодавства та суперечать фактичним обставинам справи.
Крім того, позивач наголошує, що в актах загальної форми ГУ-23 та пам`ятках про подавання/забирання вагонів, які є первісними документами для подальшого нарахування належних залізниці платежів (плати за користування вагонами, збору за зберігання вантажу), долученим до позовної заяви, зазначено: "затримка вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта". Всі первісні документи підписані повноважними представниками відповідача. 
Щодо складання актів форми ГУ-23А про затримку вагонів на підходах до станції призначення, то, на думку позивача, в їх складанні працівниками станції Максимівка-Тернопільська не було потреби, оскільки спірні вагони затримувались саме на місцях загального користування станції, а не на підходах до неї.
15.05.2023 через загальний відділ канцелярії суду надійшли пояснення скаржника на відзив, в яких останній навів аргументи на спростування викладених позивачем у відзиві обставин, а також зауважив, що в порушення пунктів 9, 10 частини ІІІ Правил користування вагонами та контейнерами позивач не видав відповідні накази та не склав акти про затримку вагонів форми ГУ-23А.
У судовому засіданні 16.05.2023 оголошено перерву до 30.05.2023 о                  13 год 45 хв.
23.05.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли додаткові письмові пояснення відповідача за результатами судового засідання 16.05.2023.
Представник відповідача у судовому засіданні 30.05.2023 підтримав вимоги та доводи своєї апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі №910/12594/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити АТ "Укрзалізниця" у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача плати за користування вагонами за час їх простою під час комендантської години на станції Максимівка-Тернопільска за період лютий-березень 2022 року в розмірі 239 681,14 грн.
Представник позивача у судовому засіданні 30.05.2023 заперечив проти задоволення апеляційної скарги позивача, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі №910/12594/22 залишити без змін.
Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.
15.04.2020 Тернопільська філія ПАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" (замовник) приєдналось до публічного договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - договір надання послуг) АТ "Укрзалізниця", предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні договору користування вагоном не є орендною майна, а плата за використання (користування) власного вагона перевізника не є орендною платою.
Згідно з пунктами 2.1.4, 2.1.5 договору надання послуг замовник зобов`язаний сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника; відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України.
Відповідно до пункту 3.4 договору надання послуг замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному договором розмірі плату за користування власними вагонами перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування, переданих замовнику на місцях незагального користування, затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, що не залежать від перевізника. 
За умовами пункту 3.4.1 договору розмір плати за користування власними вагонами перевізника встановлюється відповідно пункту 3.4.2 договору.
15.04.2021 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" регіональна філія "Львівська залізниця" виробничий підрозділ "Тернопільська дирекція залізничних перевезень" (залізниця) та Тернопільською філією ПАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" (власник колії) укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії Тернопільська філія ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" при станції Максимівка-Тернопільська Львівської залізниці №Л/ДН-2/21/133/М/п.
Відповідно до пункту 1 договору згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає до стації Максимівка-Тернопільська Львівської залізниці через стрілку №16 і обслуговується власним локомотивом. Межею під`їзної колії є знак "Межа під`їзної колії", який встановлено на віддалі    29,8 м від стрілки №2.
Розгорнута довжина під`їзної колії складає 3001,9 метрів (пункт 2 договору).
За змістом пункту 4 договору рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів та сигналізації.
Згідно з пунктом 5 договору повідомлення про подачу вагонів на під`їзну колію передаються агентом комерційним станції по тел. 27-05-21 чергового диспетчера - цілодобово.
Відповідно до пункту 6 договору вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну із колій по вказівці чергового по станції. Здавання вагонів проводиться на одній із колій по вказівці чергового по станції. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.
Про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю: Відповідальний по телефону 4-47-34 агента комерційного станції з подальшим письмовим підтвердженням (пункт 8 договору).
За умовами пункту 11 договору час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.
Для під`їзної колії встановлюється такий термін перебування на ній вагонів: час на перестановку вагонів і маневрову роботу становить 1 год 20 хв (пункт 12 договору).
Відстань для нарахування збору за подачу, забирання вагонів встановлюється 0 км в обидва кінці (пункт 15 договору).
Згідно з пунктом 16 договору власник колії сплачує залізниці:
- за подачу, забирання вагонів - .
- за користування вагонами (контейнерами) - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;
- за складування вантажів або примикання під`їзних колій у смузі відведення - Підприємство відшкодовує витрати за утримання смуги відведення залізниці - згідно розрахунку Тернопільської дирекції залізничних перевезень і утримується щомісячно до 10 числа поточного місяця;
- інші збори і плати за фактично виконану роботу.
Збори і плати вносяться: нараховуються товарною конторою станції і утримуються з коду підприємства.
Пунктом 17 договору встановлено, що власник колії та користувач несе відповідальність за схоронність рухомого складу (вагонів, контейнерів) згідно із статтею 124 Статуту залізниць України та виконання технічних умов по забезпеченню збереження цього рухомого складу при виконанні вантажних та маневрових робіт згідно ДСТУ ГОСТУ 22235:2015.
У пункті 21 договору сторони погодили, що договір укладається терміном на 5 років з 15.04.2021 по 15.04.2026 включно.
У період з 26.02.2022 та протягом березня 2022 року на під`їзну колію Тернопільської філії ПАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" подавалися та забирались вагони, що підтверджується відповідними пам`ятками форми ГУ-45, копії яких наявні у матеріалах справи.
На станції Максимівка-Тернопільська Львівської залізниці відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами та контейнерами складено акти загальної форми ГУ-23 на віднесення на відповідальність вантажовласника - Тернопільської філії ПАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ", а саме: від 26.02.2022 №528, від 01.03.2022 №541, від 01.03.2022 №538, від 28.02.2022 №532, від 01.03.2022 №539, від 01.03.2022 №540, від 01.03.2022 №537, від 03.03.2022 №547, від 01.03.2022 №542, від 09.03.2022 №554, від 02.03.2022 №544, від 03.03.2022 №553, від 03.03.2022 №546, від 09.03.2022 №555, від 09.03.2022 №556, від 09.03.2022 №558, від 09.03.2022 №557, від 09.03.2022 №559, від 11.03.2022 №563, від 10.03.2022 №561, від 10.03.2022 №560, від 13.03.2022 №572, від 10.03.2022 №562, від 11.03.2022 №567, від 11.03.2022 №566, від 11.03.2022 №564, від 11.03.2022 №565, від 13.03.2022 №571, від 14.03.2022 №580, від 12.03.2022 №570, від 17.03.2022 №603, від 12.03.2022 №568, від 13.03.2022 №577, від 13.03.2022 №576, від 16.03.2022 №594, від 17.03.2022 №600, від 17.03.2022 №602, від 17.03.2022 №599, від 17.03.2022 №598, від 17.03.2022 №595, від 17.03.2022 №596, від 18.03.2022 №605, від 18.03.2022 №604.
У книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2 станції Максимівка-Тернопільська наявні всі записи, як про запланований час подачі вагонів, так і про представників відповідача, що прийняли повідомлення.
За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування вагонами за відомостями форми ГУ-46 №03030088, №11030091, №11030092, №12030093, №13030094, №18030102, №18030101 в сумі 500 688,96 грн яка у добровільному порядку відповідачем не сплачена, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Здійснивши перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правомірними висновки місцевого господарського суду, виходячи з наступного.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Статтею 908 ЦК України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Згідно з частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту та відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами (статутами) та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
Статтею 8 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 затверджено Статут залізниць України, положення якого згідно з пунктом 2 Статуту визначають обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.
Пунктом 3 Статуту залізниць передбачено, що його дія поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.
Статтею 71 Статуту залізниць визначено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).
Відповідно до статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
Пунктом 3 Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).
За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлюватися і надаватися в електронному вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничні послуги.
Відповідно пункту 4 Правил користування вагонами і контейнерами відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, і є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами.
Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у пам`ятці про подання/забирання вагонів, яка оформлюється після закінчення приймально-здавальних операцій.
Відповідно до пунктів 6, 8 Правил користування вагонами і контейнерами усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.
Як встановлено судом першої інстанції, у період з 26.02.2022 та протягом березня 2022 року на під`їзну колію Тернопільської філії ПАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" подавалися та забирались вагони, що підтверджується відповідними пам`ятками форми ГУ-45, копії яких наявні у матеріалах справи.
На станції Максимівка-Тернопільська Львівської залізниці відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами та контейнерами складено акти загальної форми ГУ-23 на віднесення на відповідальність вантажовласника - Тернопільської філії ПАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ", а саме: від 26.02.2022 №528, від 01.03.2022 №541, від 01.03.2022 №538, від 28.02.2022 №532, від 01.03.2022 №539, від 01.03.2022 №540, від 01.03.2022 №537, від 03.03.2022 №547, від 01.03.2022 №542, від 09.03.2022 №554, від 02.03.2022 №544, від 03.03.2022 №553, від 03.03.2022 №546, від 09.03.2022 №555, від 09.03.2022 №556, від 09.03.2022 №558, від 09.03.2022 №557, від 09.03.2022 №559, від 11.03.2022 №563, від 10.03.2022 №561, від 10.03.2022 №560, від 13.03.2022 №572, від 10.03.2022 №562, від 11.03.2022 №567, від 11.03.2022 №566, від 11.03.2022 №564, від 11.03.2022 №565, від 13.03.2022 №571, від 14.03.2022 №580, від 12.03.2022 №570, від 17.03.2022 №603, від 12.03.2022 №568, від 13.03.2022 №577, від 13.03.2022 №576, від 16.03.2022 №594, від 17.03.2022 №600, від 17.03.2022 №602, від 17.03.2022 №599, від 17.03.2022 №598, від 17.03.2022 №595, від 17.03.2022 №596, від 18.03.2022 №605, від 18.03.2022 №604.
Станція призначення Максимівка-Тернопільська Львівської залізниці на підставі відомостей плати форми ГУ-46 №03030088, №11030091, №11030092, №12030093, №13030094, №18030102, №18030101 розрахувала плату за користування вагонами у сумі 500 688,96 грн.
Також, місцевий господарський суд зазначив, що вищевказані відомості не підписані представниками відповідача.
Пунктом 2.2.3 договору про надання послуг передбачено, що замовник має право відмовитись від прийняття порожніх власних вагонів перевізника у випадку, якщо виключається можливість використання замовником вагонів під перевезення вантажу внаслідок їх технічної або комерційної непридатності, та/або наданих без заявки замовника.
Проте, умови цього договору не передбачають звільнення замовника (відповідача) від плати за користування вагонами у разі їх подання без його заявки. Отже, відповідач мав право відмовитись від прийняття цих вагонів, проте на час затримки вагонів, як і за весь час затримки вагонів, не зробив цього, що зумовило їх зберігання перевізником (а не повернення вантажовідправнику) до забирання на власні під`їзні колії вантажовласника.
Отже, відповідач не довів, що є підставою для звільнення відповідача від плати за користування вагонами.
Доводи скаржника стосовно здійснення вказаного нарахування за користування вагонами без урахування вимог телеграмного розпорядження від 05.04.2022 №ЦМ-13/693 та про необхідність зменшення нарахованої залізницею плати за користування вагонами за час затримки вагонів в період дії комендантської години обґрунтовано відхилені судом першої інстанції з огляду на наступне.
Рішенням правління АТ "Укрзалізниця" від 02.04.2022 (протокол №Ц-54/42 Ком.т) затверджено Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат АТ "Укрзалізниця" під час воєнного стану в Україні.
До підрозділів Укрзалізниці зміст рішення правління було доведено телеграфним розпорядженням від 05.04.2022 №ЦМ-13/693.
Зі змісту згаданих документів вбачається, що у разі виникнення затримок навантажених вагонів та контейнерів незалежно від їх власності, порожніх власних вагонів (контейнерів) або орендованих вагонів на своїх осях, під час перевезення на станціях відправлення, на підходах до станції призначення, в тому числі у "кинутих" поїздах чи затримок на станціях в очікуванні подачі вагонів (контейнерів) на під`їзні колії, до часу користування вагоном (контейнером) не включається час затримки вагону (контейнеру), що виник, зокрема у випадку: запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення/призначення. В такому разі до часу користування вагоном не включається час дії комендантської години за місцезнаходженням станції; проведення бойових дій або тимчасової окупації збройними формуваннями російської федерації території, на якій розташована станція відправлення та/або станція призначення та/або будь-яка станція на шляху прямування.
Вказані вище обставини засвідчуються актом загальної форми ГУ-23, який складається згідно з Додатком 6 до Правил користування вагонами.
Акти загальної форми ГУ-23, складені у випадку затримки вагонів з вказаних вище підстав, мають містити конкретний опис обставин, що стали підставою для затримки вагонів та складання актів. Саме акт загальної форми ГУ-23 є підставою не враховувати в час користування вагоном час існування обставин, зазначених вище.
Проте, як вірно встановив місцевий господарський суд матеріали справи не містять актів загальної форми, якими засвідчено, що затримка вагонів сталася саме через існування обставин, визначених телеграмним розпорядженням Департаменту комерційної роботи від 05.04.2022 №ЦМ-13/693.
Правове регулювання впровадження комендантської години здійснюється на підставі Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 №389-VIII, Постанови Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 №573 "Питання запровадження та здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану", Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1455 "Про затвердження порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеженні свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан".
Під час комендантської години запроваджуються певні заборони та обмеження, зокрема, перебування на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, пересування на транспортних засобах тощо.
Проте, відповідач не довів, а суд першої інстанції не встановив, що (1) під час дії комендантської години виробничі підрозділи і позивача, і відповідача не працюють у нічну зміну (під час комендантської години), як і до початку повномасштабної воєнної агресії російської федерації, і який вплив на виробничий процес сторін має комендантська година, якщо це не пов`язано з перебуванням працівників підприємства на вулицях і в громадських місцях; (2) у спірний період робота залізничних станцій та під`їзних колій відповідача, що примикають до цих станцій, припинялась на період дії комендантської години; (3) направлення на адресу позивача будь-яких повідомлень про те, що ПАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" не здійснює свою роботу в нічний час (під час комендантської години), що в свою чергу унеможливлювало своєчасне забирання вагонів; (4) направлення позивачу пропозицій щодо внесення змін до договору в частині подавання/забирання вагонів в нічний час (під час комендантської години).
Колегія суддів, оцінивши всі обставини незабирання вагонів відповідачем на власні під`їзні колії у їх сукупності, дійшла висновку, що відповідач не довів, що такі обставини мали місця з причин, які від нього, як від вантажовласника, не залежать, що презюмує його вину. Іншій підхід (звільнення від плати за користування вагонами, яка є зобов`язанням, а не санкцією) завдав би збитки позивачу, від дій якого не залежали ані строк, ані причини затримки вагонів.
Також суд апеляційної інстанції враховує, що рішення правління АТ "Укрзалізниця" від 02.04.2022 (протокол №Ц-54/42 Ком.т) є локальним (внутрішнім) нормативним актом залізниці, який не вносить змін/доповнень до Статуту залізниць України, Правил перевезень вантажів та укладеного сторонами договору, а тому за відсутності складених залізницею актів про засвідчення відповідних обставин, а саме запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення/призначення, відсутні підстави не враховувати в час користування вагоном час комендантської години.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.04.2023 у справі №904/2019/22 та від 17.05.2023 у справі №904/2252/22.
Доводи скаржника щодо порушення позивачем пунктів 9, 10 частини ІІІ Правил користування вагонами та контейнерами відхиляються колегією суддів з огляду на таке.
За приписами пункту 9 частини ІІІ Правил користування вагонами та контейнерами про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ (додаток 4). Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.
Пунктом 10 частини ІІІ Правил користування вагонами та контейнерами встановлено, що облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією.
Разом із тим, колегія суддів погоджується з доводами позивача, в складанні працівниками станції Максимівка-Тернопільська відповідних наказів та актів про затримку вагонів форми ГУ-23А не було потреби, оскільки спірні вагони затримувались саме на місцях загального користування станції призначення, а не на підходах до неї.
З огляду на наведене та встановивши, що затримка вагонів на станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником (відповідачем) і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, тобто з причин, які залежать від вантажовласника (відповідача), що доводить і його вину, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача плати за користування вагонами у розмірі 500 688,96 грн.
Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.
В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
Доводи наведені апелянтом в апеляційній скарзі не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, при цьому апеляційним судом при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам сторін із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до вирішення спірних правовідносин.
Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі №910/12594/22 прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.
Згідно зі статтею 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі №910/12594/22 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі №910/12594/22 залишити без змін.
3. Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту".
4. Матеріали справи №910/12594/22 повернути до Господарського суду міста Києва.
5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано суддями 31.05.2023.

Головуючий суддя                                                            С.В. Владимиренко 

Судді                                                                                І.П. Ходаківська

                                                                                А.М. Демидова