ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1101/23 Справа № 175/2303/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бровченко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 травня 2023 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Зінчука В.Д. на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн.,

за участю: 
захисника                                                Зінчука В.Д.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2023 року водій ОСОБА_1 30 квітня 2022 року о 21.00 год. по вул.50 років Перемоги у сел.Дослідному Дніпровського району Дніпропетровської області керував автомобілем «Renault Clio Symbol», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), але в порушення вимог п.2.5 ПДР України відмовився на вимогу поліцейського від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та провадження закрити на підставі п.п. 1, 7 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження вказує, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , належним чином не повідомленого про дату та час розгляду справи, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 01 травня 2023 року.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що справа не зареєстрована на веб-порталі “Судова влада України”, де також відсутні відомості про її автоматизований розподіл між суддями, що на переконання захисника є істотним порушенням вимог процесуального закону. Звертає увагу, що судом було порушено права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, право приймати участь під час розгляду справи, надавати пояснення і докази, право на захисника. Вказує, що суддя Бровченко В.В. 16 травня 2022 року у цій справі прийняв рішення про непідсудність протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області, а вже 07 квітня 2023 року на підставі того самого протоколу встановлює, що справа підсудна Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області та приймає рішення по суті справи. Звертає увагу, що відеозапис з бодікамери поліцейського не містить факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом чи наявності в нього ознак сп`яніння, при цьому містить дані про згоду ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Зазначає, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння та докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.
       Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 07 квітня 2023 року за відсутності учасників справи. З матеріалів справи слідує, що апеляційна скарга сформована в системі “Електронний суд” 08 травня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що з матеріалами справи захисник ознайомився 03 травня 2023 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні. 
       Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
       Однак, вказані вимоги закону судом належним чином виконані не були.
       В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження факту повідомлення належним чином у відповідності до вимог КУпАП судом першої інстанції              ОСОБА_1  про дату та час розгляду справи та, як слідує з оскаржуваної постанови суду, справу розглянуто судом за відсутності учасників.
       Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованими доводи захисника про порушення права на захист ОСОБА_1 та права на особисту участь під час розгляду справи, а саме те, що суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення за його відсутності без отримання даних про своєчасне сповіщення учасників про місце і час розгляду справи.
       За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 294 КУпАП має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події провадження у справі про адміністративне правопорушення. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному. 
Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. 
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
       Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
       Так, статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння та відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на зазначений стан.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження в установленому порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.
       Разом із цим суд не надав оцінку обставинам, які зумовили саме такі дії  ОСОБА_1 , внаслідок чого дійшов до передчасного висновку про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.
       Так, ст. 35 Закону України “Про Національну поліцію” передбачений виключний перелік підстав для зупинки транспортного засобу.
Відповідно до частини 1 вказаної статті поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.
Відповідно до частини другої вказаної статті поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Проте матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять передбачені законом підстави зупинки транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_1 .
Огляд водія з метою виявлення чи перебуває останній у стані сп`яніння, з точки зору ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» не може бути підставою для зупинки транспортного засобу, так як не може бути візуально встановлено поліцейським під час руху транспортного засобу.
Обставини, визначені законом, які давали поліцейському право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, були відсутні.
Крім того, відеозаписом з бодікамер працівників поліції зафіксовано, що працівниками поліції не було повідомлено ОСОБА_1 , які саме ознаки алкогольного сп`яніння було в нього виявлено та не роз`яснено йому права, передбачені ст. 268 КУпАП, а лише заявлено вимогу про проходження огляду на стан сп"яніння в установленому порядку.
При цьому, з наявного у матеріалах справи відеозапису з бодікамери поліцейського слідує, що ОСОБА_1 одразу після зупинки та в подальшому неодноразово погоджувався на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп“яніння та лише згодом, після вмовлянь працівників поліції відмовився від проходження огляду.
Також, протокол про адміністративне правопорушення містить посилання на наявність наступних ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота та нестійка хода, однак з наявного в матеріалах справи відеозапису з бодікамери поліцейського вказані ознаки не вбачаються.
       На переконання апеляційного суду, вказані обставини необґрунтовано були залишені поза увагою судом першої інстанції, як такі, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, спростовують та можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаною статтею виключають.
Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що ОСОБА_1 працівниками поліції не було відсторонено від керування транспортним засобом у відповідності з вимогами ст. 266 КУпАП, що ставить під сумнів законність їх подальших дій, оскільки вони не узгоджуються з фактичними обставинами справи.
       У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП України особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
За таких обставин постанову суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, слід скасувати, а провадження по справі в цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокату Зінчуку В.Д. строк на апеляційне оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2023 року.
Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Зінчука В.Д. — задовольнити частково.
Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП — скасувати та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити у провадження у справі притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду                           С.І.Крот