Справа № 127/5183/22
Провадження № 22-ц/801/576/2023
Категорія: 36
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач:Войтко Ю. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року	  	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:
головуючого (судді-доповідача) Войтка Ю. Б.,
суддів Міхасішина І. В., Стадника І. М.,
учасники справи:
позивач: Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго»,
відповідач:  ОСОБА_1 ,
розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Сичука М. М. в залі суду в місті Вінниці,
у цивільній справі № 127/5183/22 за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання, 

встановив:
У лютому 2022 року Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» (далі - КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання.
Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2022 позов КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у розмірі 13 098,79 грн., з них: 13 054,64 грн. - боргу за спожиті послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання (за період з жовтня 2019 року по травень 2020 року), 44,15 грн. - 3% річних. Вирішено питання про судові витрати.
20.10.2022 відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, ухваленого 25.05.2022 Вінницьким міським судом по справі № 127/5183/22.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.11.2022 поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2022 по цивільній справі № 127/5183/22 за позовом КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2022 по цивільній справі № 127/5183/22 за позовом КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання задоволено повністю. Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2022 по цивільній справі № 127/5183/22 за позовом КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання скасовано та призначено справу до розгляду. Розгляд справи вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що житлове помешкання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично зареєстрована та проживає відповідач, забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго».
Відповідач регулярно порушуючи умови п. 18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», станом на 20.06.2020 заборгувала за надані послуги 13 054,64 грн., що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з жовтня 2019 року по травень 2020 року. 
Позивач зазначає, що за період з 01.10.2019 включно по 01.05.2020 відповідачу нарахована сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми в розмірі 13 098,79 грн., з них: 13 054,64 грн. - сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання; 44,15 грн. - 3% річних від простроченої суми заборгованості; 0,00 грн. - суми втрат від інфляції.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2023 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість у розмірі 13 098 грн. 79 коп., з них: 13 054 грн. 64 коп. - боргу за спожиті послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання (за період з жовтня 2019 року по травень 2020 року), 44 грн. 15 коп. - 3% річних.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що встановлена теплопостачальним підприємством плата на квартиру АДРЕСА_2 , за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання є ґрунтовною, розрахованою з дотриманням всіх вимог чинного законодавства, оскільки відповідач належним чином зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання не виконує, тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
Не погоджуючись з ухваленим у справі рішенням, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
Скаржник вважає, що вказане судове рішення про задоволення позовних вимог КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» є необґрунтованим та протиправним, прийнятим з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що споживачі зобов`язані здійснювати сплату за житлово-комунальні послуги лише якщо вони фактично користувались ними. КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» вже зверталося до суду з заявою про видачу судового наказу у 2020 році за борги, яких не існує. Тому судовий наказ було скасовано ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.02.2021, так як відповідач не є належним боржником послуг з централізованого теплопостачання, оскільки такі послуги не подаються до її квартири з 23.10.2019 у зв`язку із тим, що в її квартирі було встановлено індивідуальне опалення, що підтверджується відповідними письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи. Звертає увагу, що вона як пересічний споживач послуг не може нести відповідальність за помилки чи недоліки, допущені посадовими особами КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» та ТОВ «ЖЕО» під час виконання ними їх безпосередніх посадових обов`язків. В тому, що представником позивача було підписано Акт про від`єднання квартири від мереж централізованого теплопостачання лише 24.06.2020, тобто через вісім місяців після того, як комунікації в квартирі апелянта були відрізані від загальної мережі, вина ОСОБА_1 відсутня, оскільки представниками КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» умисно затягувалось підписання вказаного Акту. Вказує, що нею було вчинено всі необхідні заходи щодо законного від`єднання квартири АДРЕСА_2 від центрального опалення, отримано дозволи на відключення квартири, відключення здійснювалося уповноваженими на те особами згідно з вимогами погодженого позивачем проекту, такі дії за своїм змістом та характером не були самовільними, послугами позивача апелянт у спірний період з жовтня 2019 року по червень 2020 року не користувалась, а відтак відсутні підстави для стягнення з неї на користь позивача заборгованості за послуги теплопостачання та гарячої води. 
Від представника позивача КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін як законне та обґрунтоване.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ураховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності, згідно з частинами четвертою, шостою статті 19, частиною першою статті 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
На підставі статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване відповідачем рішення суду першої інстанції відповідає вказаним критеріям.
У справі мають місце наступні фактичні обставини.
Судом першої інстанції установлено, що помешкання за адресою: житлове помешкання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично зареєстрований та проживає відповідач, забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», що підтверджується оборотною відомістю за період з жовтня 2019 року по травень 2020 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 .
Як вбачається з витягу з реєстру особових рахунків житлового фонду КП ОЦ Житлово Комунального господарства м. Вінниця ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , площа опалення складає 65,7 кв.м.
26.11.2009 між КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» та ОСОБА_1 було укладено договір № 41023116 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Пунктом 33 вказаного договору сторони визначили строк позовної давності 5 років.
Пунктом 34 договору сторони визначили, що за місяць до закінчення терміну договору жодна зі сторін не висловила наміру внести в нього зміни або доповнення, він вважається щорічно пролонгованим на наступний термін.  
Відповідно до п. 15.1 вищевказаного договору, споживач зобов`язаний своєчасно, в установлений договором термін оплачувати надані послуги за встановленими тарифами, у разі прострочення платежів сплатити пеню, а на вимогу виконавця суму втрат від інфляції та 3% річних.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», суд першої інстанції, керуючись нормами статей 526, 625 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», положеннями Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, вважав доведеною та обґрунтованою наявну у відповідача заборгованість за надані їй послуги з централізованого теплопостачання. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками з огляду на таке.
Судом установлено, що між сторонами виник спір у зв`язку з несплатою відповідачем вартості наданих послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги».
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статей 5 та 6 цього Закону до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), виконавець, управитель.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 7 зазначеного вище Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає передбачений пунктом п`ятим частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до норм статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Отже згідно із зазначеними нормами, чітко визначеними у законодавчому порядку, споживачі зобов`язані вчасно та у повному обсязі оплачувати спожиті житлово-комунальні послуги.
Судом установлено, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала.
Згідно з наданим розрахунком суми заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання з врахуванням 3% річних та суми втрат від інфляційних процесів, заборгованість відповідача перед позивачем становить 13 098,79 грн., з них: 13 054,64 грн. - сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання; 44,15 грн. - 3% річних від простроченої суми заборгованості; 0,00 грн. - суми втрат від інфляції.
Відповідно до статей 67, 68 ЖК України квартиронаймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги.
Згідно з вимогами статей 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
За змістом статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Споживач має право відключатися від систем (мереж) постачання теплової енергії відповідно до «Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води», затвердженого наказом Мінрегіону від 26 липня 2019 року № 169 (далі - Наказ № 169).
Відповідно до Наказу № 169 рішення щодо відключення споживачів від мереж ЦО та/або ГВП розглядається та приймається органом місцевого самоврядування на засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії з питань відключення споживачів від мереж ЦО та/або ГВП (далі - Комісія), у разі позитивного рішення, Комісією надаються рекомендації щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проектної документації (п. 6. Розділ III. Наказу № 169).
Для відключення квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проекту відключення квартири чи нежитлового приміщення від мереж ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків (пункт 7. Розділ III. Наказу № 169).
Для виконання робіт із відключення від ЦО та/або ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення повідомляє виконавця відповідної комунальної послуги та виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води про своє рішення щодо відключення від ЦО та/або ГВП шляхом подання письмової заяви в довільній формі. До заяви додається копія витягу з протоколу засідання Комісії про розгляд питання щодо відключення такої квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та/або ГВП, а також копія проекту такого відключення (пункт 10. Розділ III. Наказу № 169).
Після завершення робіт із відключення квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та/або ГВП складається акт про відключення квартири/нежитлового приміщення від мереж ЦО та/або ГВП, який підписується власником квартири чи нежитлового приміщення, представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відключення.
Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги (пункт 13. Розділ ІІІ. Наказу № 169).
Відповідно до п. 8 Розділу III. Наказу №169 відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від централізованого опалення (далі - ЦО) та гарячого водопостачання (далі - ГВП) здійснюється у міжопалювальний період не пізніше ніж 01 жовтня у спосіб, що не перешкоджає постачанню теплової енергії та гарячої води до інших квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаних до ЦО та ГВП. Відповідно до Рішення Вінницької міської ради від 10.10.2019 року № 2526 опалювальний період 2019-2020 рр. в м. Вінниці розпочався з 15 жовтня 2019 року.
Разом з цим, КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що всупереч Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води звернення від відповідача про від`єднання квартири надійшло 31 жовтня 2019 року за № Р-1672 після початку опалювального періоду. Крім того в зверненні зазначалося, що Акти про від`єднання передані експлуатуючій даний будинок організації ТОВ «ЖЕО» для підпису. При обстеженні розподільчих трубопроводів на горищі житлового будинку по АДРЕСА_3 представниками ТОВ «ЖЕО» 25 жовтня 2019 року було виявлено ділянку горизонтального трубопроводу централізованого опалення протяжністю 18 метрів, який визнаний потенційно аварійним, дана ситуація виникла при від`єднанні квартири АДРЕСА_4 від мереж централізованого опалення, що відображено в Акті.
В зв`язку з тим, що експлуатуючою будинок організацією ТОВ «ЖЕО» не погоджено проект на відключення квартири АДРЕСА_2 від мереж ЦО та ГВП працівниками КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» спільно з представниками ТОВ «ЖЕО» проведено комісійне обстеження, за результатами якого було надано припис з зазначеними зауваженнями, які необхідно внести в проектну документацію. З огляду на вищевикладене квартира АДРЕСА_2 не могла бути відключена від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, оскільки не були виконані зауваження ТОВ «ЖЕО».
На звернення мешканця від 30.04.2020 за № Р-218 щодо прийняття від`єднання від мереж ЦО та ГВП квартири АДРЕСА_2 в якому зазначалося, що всі роботи по від`єднанню виконані працівниками ТОВ «ЖЕО» 26.03.2020 в повному обсязі, працівниками КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» сумісно із представником експлуатуючої організації ТОВ «ЖЕО» було обстежено квартиру АДРЕСА_2 на предмет від`єднання від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, за результатами якого складено Акт-припис, який свідчить про від`єднання квартири від 05.05.2020 року.
З Акту про від`єднання квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП від 05.05.2020 вбачається, що його складено та підписано представником монтажної організації ФОП ОСОБА_2 , представником виконавця послуг з ЦО і ГВП КП ВМР «ВМТЕ», власником ОСОБА_1 , які підтверджують відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відключення виконано шляхом видимого розриву зварюванням приєднань радіаторів (конвекторів) 5 шт., заварюванням стояків 7 шт., заварюванням уводів ГВП у квартиру d = 15 мм, 1 шт. Акт складено у чотирьох примірниках для кожної із сторін (а.с.86).
24.06.2022 Рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО та ГВП затверджено Акт про відключення квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, який є підставою для перегляду умов або розірвання договору про надання послуги, підписаний власником квартири - ОСОБА_1 , представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії та гарячої води - КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання, який залучений власником квартири для виконання робіт з відключення відповідно до пункту 13. Розділ III. Наказу № 169. Акт складено у чотирьох примірниках, один з яких повернутий до КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» для подальшого зберігання в архіві.
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях
Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання із застосуванням норм статті 625 ЦК України.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, оскільки реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідачем не надано належних доказів на спростовування факту не надання їй послуг з централізованого теплопостачання позивачем за період з 01.10.2019 по 01.05.2020. Також відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальних послуг, або ж доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих житлово-комунальних послуг.
Всі інші доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального права не містять посилань на такі порушення, що призвели до неправильного вирішення страви, тому, з огляду на положення статті 376 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому відповідно до положень статті 375ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд, 

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2023 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                   Ю. Б. Войтко

Судді:                                           І. В. Міхасішин

                                         І. М. Стадник