Справа № 166/358/23  Провадження №33/802/288/23 	Головуючий у 1 інстанції:Фазан О. З. 	
	Доповідач: Борсук П. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 року                                                                 місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., за участю секретаря судового засідання Мельник О.М., захисника Колєсніка Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Колєсніка Богдана Володимировича на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 04 квітня 2023 року, 
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою судді  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосувано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
Так,  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 05 березня 2023 року о 17:30 год на автодорозі 031279 між с.Прохід та с.Жиричі керував автомобілем марки "Skoda Fabia" р/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія в установленому порядку проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Алкофор 505 № 07617, тест № 00042, результат - 0,617 проміле. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, захисник Колєснік Б.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, оскільки суд першої інстанції не з`ясував всіх фактичних обставин справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам, спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду. В якості основного доводу зазначає про неналежну і поверхневу оцінку доказів судом першої інстанції.
Насамперед апелянт вказує, що неможливо визнати у якості належного доказу вини його підзахисного наявний у матеріалах справи відеозапис із нагрудної камери працівника поліції, оскільки він є усіченим та неповним, що не виключає ймовірність втручання у його цілісність, а відтак ставить під сумнів його достовірність.
Крім того захисник вказує, що його підзахисний після вимкнення боді камери та повідомлення працівником поліції про наслідки вчиненого ним порушення, а саме можливе позбавлення права керування транспортним засобом та накладення істотного розміру штрафу, виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак поліцейський жодним чином на це не відреагував та продовжив складати протокол про адміністративне правопорушення.
Також апелянт вказує на невідповідність часу отримання результатів тесту, який був проведений за допомогою приладу Алкофор 505, та часу складання протоколу про адміністративне правопорушення. Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського тестування мало місце о 17:59, а у наявній роздруківці з алкотестара – о 01:59.
Крім того, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зазначає про порушення допущенні працівниками поліції при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки останніми не було залучено двох свідків, як це вимагає законодавство.
Також вказує на порушення права ОСОБА_1 на справедливий суд, оскільки судом першої інстанції не взято до уваги доводи захисника щодо неналежності доказів.
На підставі вказаного вище, захисник Колєснік Б.В. просить оскаржувану постанову місцевого суду скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Колєсніка Б.В., який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Вина  ОСОБА_1  у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами вчинення адміністративного правопорушення та зібраними у відповідності з нормами КУпАП у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №072231 від 05.03.2023 року, показами сертифікованого алкотестера Алкофор 505 з позитивним результатом 0.617 проміле, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05.03.2023 року з позитивним результатом 0.617 проміле, рапортом Ковальчука Р., відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції.
Суд обґрунтовано визнав достовірними ці докази, оскільки ними доводиться вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке полягає у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Наведені докази узгоджуються між собою та в своїй сукупності дають можливість чітко відтворити обставини події, які були на момент вчинення правопорушення.
Насамперед як встановлено матеріалами справи ОСОБА_1 в суді першої інстанції надав пояснення, що так як він є служителем церкви, то вжив чашу та сів за кермо. Не заперечував проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Крім того в апеляційній скарзі захисником фактично не оспорюється ні факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, ні проходження останнім відповідного огляду на місці зупинки авто.
Як вбачається зі відеозапису з нагрудної камери поліцейського (файл...0025А) після зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 працівником поліції були озвученні останньому виявленні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим водію було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля, з чим ОСОБА_1 погодився. В подальшому відеозаписом зафіксовано саму процедуру проходження ОСОБА_1 вказаного огляду за допомогою спеціального технічного приладу Алкофор 505, результат якого становив 0.617 проміле, з яким водій погодився. Вказане стверджує перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 , у разі його незгоди з вказаним вище результатом, пройти даний огляд у закладі охорони здоров`я, проте останній відмовився, будь-яких заперечень, зауважень, незгод не висловлював. Далі відеозапис був перерваний для складання адміністративних матеріалів. На відеозаписі № ….0026В зафіксовано ознайомлення працівником поліції водія ОСОБА_1 зі складеним щодо нього протоколом про адміністративне правопорушення. Під час ознайомлення та підписанням ОСОБА_1 протоколу останній також будь-яких зауважень, заперечень чи пояснень щодо незгоди з результатом освідування не озвучував. Та в подальшому ОСОБА_1 своїм особистим підписом підтвердив достовірність даних зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Наявні в матеріалах справи відеозаписи події відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.
Відсутність безперервного відеозапису обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на що посилається захисник, жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції про наявність в діях першого складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки апелянт не довів, що події чи обставини, які відбулися поза відеозаписом спростовують вину його підзахисного у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення.
Таким чином дослідженні файли не викликають сумніву у достовірності відображених на них подій, а тому підстави вважати таке відео недопустимим доказом, як зазначає захисник, відсутні.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАПз дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.
Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться у присутності двох свідків тільки у випадку коли неможливе застосування поліцейським технічних засобів відеозапису.
Матеріалами стверджено, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за протоколом про адміністративне правопорушення зафіксований технічними засобами відеозапису, на яких чітко вбачається процедура його огляду на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином, посилання захисника на незалучення працівниками поліції двох свідків не впливає на доказове значення складеного протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду щодо ОСОБА_1 .
При цьому, слід відмітити, що дії працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відповідали вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та вимогам КУпАП.
Відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з урахуванням зафіксованої на досліджених відеозаписах відмови ОСОБА_1 від проведення огляду в медичному закладі не впливає на доведеність винни останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбачного ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції не вбачає істотних порушень вимог КУпАП при проведені огляду водія ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, розбіжності в часі складанні протоколу про адміністративне правопорушення та часу зазначеного в роздруківці з спеціального технічного приладу Алкофор 505, на котрі вказує апелянт, які могли б стати беззаперечною підставою для скасування судового рішення.
З урахуванням пояснень наданих ОСОБА_1 в суді першої інстанції, наявність підписів останнього як і в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в роздруківці з спеціального технічного приладу Алкофор 505, що свідчить про згоду водія з обставинами зазначеними у даних документах, апеляційний суд оцінює критично доводи захисна щодо висловлення ОСОБА_1 незгоди з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. 
Незгода сторони захисту з оцінкою місцевим судом доказів у даній справі не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання їх недопустимими, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ці докази, які об`єктивно вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, судом першої інстанції взято до уваги та надано належну оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах справи, здобутим у відповідності до вимог закону та які є достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення поза розумним сумнівом, що у свою чергу спростовує твердження апелянта щодо порушення судом права на справедливий суд. 
Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.
Також будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку, не встановлено.
Таким чином, підстав для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Колєсніка Б.В., апеляційний суд не знаходить, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції – без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.294, 295 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Колєсніка Богдана Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 04 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського                
апеляційного суду                                                                        П.П.Борсук