УХВАЛА

25 квітня 2023 року     
Київ
справа № 340/8533/21
адміністративне провадження № К/990/14256/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Шишова О.О.,  Яковенка М.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.12.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.03.2023 у справі №340/8533/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
20.04.2023 до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Кіровоградській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (далі - скаржник, ГУ ДПС). 
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, колегія суддів виходить з такого.
Кіровоградський окружний адміністративний суд рішенням від 01.12.2022, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.03.2023 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» задовольнив, податкові повідомлення-рішення скасував. Підставою для задоволення позовних вимог став висновок суду першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, про допущення контролюючим органом істотних порушень норм Податкового кодексу України (далі - ПК України) під час призначення перевірки, які зумовлюють недопустимість як доказів порушення позивачем норм податкового законодавства наявного в матеріалах справи Акта перевірки. 
Так, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про протиправність призначеної відносно позивача перевірка, оскільки наказ про її проведення видано на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 року №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» (далі - Постанова КМУ №89), в той час як був чинним і незміненим пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, яким введено мораторій на проведення відповідної документальної перевірки. Обґрунтовуючи свій висновок, суд апеляційної інстанції послався на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 01.09.2022 у справі №640/16093/21, а застосовуючи наслідок допущеного порушення у вигляді скасування податкових повідомлень-рішень, суд врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26.09.2022 у справі №1340/3590/18. Також суд апеляційної інстанції врахував, що Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 26.01.2022, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022, у справі №640/18314/21 визнав протиправною та нечинною Постанову КМУ №89.
ГУ ДПС із посиланням на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно врахував висновки, викладені у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18, оскільки у цій справі серед підстав позову не було доводів про порушення процедури призначення перевірки. Водночас, на переконання ГУ ДПС, він правомірно при призначенні перевірки керувався чинною постановою КМУ №89.
Посилаючись на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України ГУ ДПС цитує пункти 1, 2, 3 частини другої статті 353 КАС України, однак, відповідного обґрунтування у касаційній скарзі не наведено. Зі змісту касаційної скарги неможливо встановити, які саме докази та на підтвердження якої саме обставини, залишилися не дослідженими у цій справі в межах підстав, з яких позов було задоволено. Не зазначає ГУ ДПС і яке саме клопотання та про витребування яких саме доказів ним заявлялося, однак, було відхилено. Аналогічно, ГУ ДПС не обґрунтовує які саме обставини суд встановив на підставі недопустимих доказів і чому, на переконання ГУ ДПС, такі є недопустимими. 
Водночас колегією суддів встановлено, що Верховний Суд у постановах від 22.02.2022 у справі №420/12859/21, від 15.04.2022 у справі № 160/5267/21, від 27.04.2022 у справі №140/1846/21, від 17.05.2022 у справі № 520/592/21, від 06.07.2022 у справі № 360/1182/21, від 01.09.2022 у справі № 640/16093/21, від 12.10.2022 у справі № 160/24072/21, від 28.10.2022 у справі №600/1741/21-а, від 28.12.2022 у справі №160/14248/21, від 28.12.2022 у справі №420/22374/21, від 23.02.2023 у справі №160/20112/21, від 23.02.2023 у справі №600/1402/22-а, виклав правову позицію про те, що мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України (в редакції на момент винесення спірного наказу) та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок, була чинною, її дія не зупинялась. Виходячи зі змісту пункту 2.1 статті 2 ПК України, зміна приписів Податкового кодексу України здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків дії мораторію може бути здійснена виключно шляхом прямого внесення змін до ПК України. Верховний Суд дійшов висновку, що за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у ПК України і в постанові Кабінету Міністрів України - застосуванню підлягають положення і правила саме ПК України. Отже, проведення перевірки на підставі Постанови КМУ № 89 (в умовах чинності пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України) є протиправним і тягне за собою наслідки у вигляді скасування прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.
Таким чином, висновки судів попередніх інстанції у справі, у якій подано касаційну скаргу, в частині застосування норм пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України та Постанови КМУ № 89 відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним у подібних правовідносинах. 
Посилання скаржника на помилкове врахування судом апеляційної інстанції постанови Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 є незмістовними, адже суд апеляційної інстанції не посилався на неї. Тим більш, суд апеляційної інстанції врахував, що в апеляційній скарзі ГУ ДПС посилалося на висновки контролюючого органу, які зроблено в Акті перевірки та яким, на думку заявника апеляційної скарги, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки. Але вказані обставини не були підставою для задоволення позову, а отже такі аргументи відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, які зроблені під час розгляду цієї справи. 
Оскільки встановлений у пункті 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України мораторій на проведення планових виїзних перевірок імперативно забороняє контролюючому органу її проводити, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що допущене контролюючим органом порушення процедури призначення перевірки тягне за собою скасування податкових повідомлень-рішень без надання правової оцінки висновкам по суті виявлених порушень.
За усталеною позицією Верховного Суду (зокрема, але не виключно постанова від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18) контролюючі органи та їх посадові особи при виконанні владних повноважень, у тому числі при прийнятті наказів та проведенні перевірок, зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України, та не допускати згідно зі статтею 21 ПК України порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій. Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
Отже, колегія суддів вважає, що доводи, наведені скаржником у касаційній скарзі не є достатніми для відкриття касаційного провадження у справі на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України. Висновки судів попередніх інстанцій відповідають висновкам Верховного Суду, постанови про відступлення від яких немає, і колегія суддів не вважає за необхідне відступити від таких у цій справі, у зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження належить відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Кіровоградській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.12.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.03.2023 у справі №340/8533/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	М.М. Гімон О.О. Шишов   М.М. Яковенко