ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 р.	Справа № 520/6966/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Курило Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2022, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 18.11.22 року по справі № 520/6966/22
          за позовом           Керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ,           Харківської обласної військової адміністрації  
          до           Балаклійської міської ради Харківської області                   
          про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач Керівник Ізюмської окружної прокуратури Харківської області звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Харківської обласної військової адміністрації, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Балаклійської міської ради Ізюмського району Харківської області щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж загальногеологічного заказника місцевого значення "Протопопівський" та закріплення їх в натурі на місцевості;
- зобов`язати Балаклійську міську раду Ізюмського району Харківської області відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт з винесення меж загальногеологічного заказника місцевого значення "Протопопівський" загальною площею 14,6 га, який знаходиться біля с. Протопопівка в межах Протопопівського старостинського округу Балаклійської територіальної громади, та закріплення їх в натурі (на місцевості).
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Балаклійською міською радою Ізюмського району Харківської області допущено протиправну бездіяльність щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж загальногеологічного заказника місцевого значення "Протопопівський" та закріплення їх в натурі на місцевості, що у свою чергу є порушенням загальнодержавних інтересів та у відповідності до ст.131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2022 позовну заяву керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної військової адміністрації до Балаклійської міської ради Ізюмського району Харківської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду.
Не погодившись з вказаною ухвалою, керівником Ізюмської окружної прокуратури Харківської області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2022 скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвала суду першої інстанції перешкоджає подальшому провадженню у справі, а отже, і захисту інтересів держави, які полягають у необхідності неухильного дотримання вимог законодавства в сфері охорони об`єктів природно-заповідного фонду. 
Незабезпечення Балаклійською міською радою Ізюмського району Харківської області проведення робіт з винесення меж загальногеологічного заказника місцевого значення "Протопопівський" та закріплення його в натурі (на місцевості), може призвести до незаконного використання земель об`єкту природно-заповідного фонду, чим підривається авторитет держави в особі органів виконавчої влади, які уповноважені на виконання функцій держави та реалізації державної політики на конкретній території. У даній справі прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації, як суб`єкта, уповноваженого здійснювати захист інтересів в спірних правовідносинах.
Відповідно до наданих пояснень Харківської обласної військової (державної) адміністрації зазначено, що Департамент захисту довкілля та природокористування є структурним підрозділом ХОВ(Д)А та підпорядковується голові ХОВ(Д)А. Відповідно до п. 4 Положення про Департамент захисту довкілля та природокористування ХОДА, Департамент у межах своїх повноважень, забезпечує реалізацію державної політики в галузі охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, забезпечення екологічної та у межах своєї компетенції радіаційної безпеки на території Харківської області. Отже, з урахуванням чинного законодавства, саме ХОВ(Д)А наділена повноваженнями з охорони навколишнього природного середовища на місцевому рівні, а Департамент, що входить до її структури, забезпечує реалізацію таких повноважень. Отже, висновок суду першої інстанції щодо відсутності у прокурора права на звернення до суду з даним позовом є передчасним та необґрунтованим.
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, Балаклійська міська рада Харківської області зазначає, що доводи в апеляційній скарзі та поясненнях позивача є необґрунтованими. Департамент захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної адміністрації як бюджетна установа та юридична особа публічного права має адміністративну правосубєктність. Зазначає, що Балаклійською міською радою Харківської області не порушені інтереси держави та не допущена протиправна бездіяльність, оскільки кошти з Державного бюджету України на розроблення проекту землеустрою з винесення меж загальногеологічного заказника місцевого значення "Протопопівський" та закріпленні їх в натурі (на місцевості) не отримувала. Також, матеріали справи не містять доказів про виділення коштів з Державного бюджету України спеціально уповноваженим органом на вказані заходи, у звязку з чим відсутні факти нездійснення чи неналежного здійснення своїх повноважень  відповідачем, та як наслідок, підстави для звернення прокурора з позовом в інтересах держави.
Відповідно до положень ч. 4  ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
За приписами ч.3, 4, 5 ст.53 КАС України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
Зі змісту позовної заяви встановлено зазначення керівником Ізюмської окружної прокуратури Харківської області обставин того, що під час моніторингу стану використання земельних ділянок на території Ізюмського району Харківської області прокуратурою виявлено факти порушення законодавства в сфері охорони об`єктів природно-заповідного фонду.
Так, рішенням Харківської обласної ради "Про оголошення нових територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення" від 17.11.1998 оголошено на території с. Протопопівка Балаклійського району Харківської області об`єкт природно-заповідного фонду загальногеологічний заказник місцевого значення "Протопопівський", загальною площею 14,6 га, з метою збереження рідкісного для Харківської області відкладання верхнєюрських порід.
Відповідно до п. п. 1.2 Положення "Про загальногеологічний заказник місцевого значення "Протопопівський", затвердженого наказом Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації № 47 від 22.04.2019, заказник входить до складу природно-заповідного фонду України, у відношенні до якого встановлений особливий режим охорони і використання природних ресурсів.
Земельна ділянка, оголошена заказником, являє собою земельну ділянку з рідкісними для Харківської області відкладеннями верхнєюрських порід.
Відповідно до ст. 5.3 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" Департаментом екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації територію вказаного заказника передано Протопопівській сільській раді Балаклійського району Харківської області під охорону та дотримання встановленого режиму, що підтверджується охоронним зобов`язанням №04.01-2.3-61/33843 від 13.05.2019.
Пунктом 1.6 Положення передбачено, що межі заказника встановлюються в натурі відповідно до законодавства, оформляються відповідними інформаційно-охоронними знаками, наносяться на планово-картографічні матеріали територіальних органів Держгеокадастру та землекористувача, відображаються у відповідних формах статистичної звітності, землевпорядній документації, враховуються при розвитку прилеглих територій.
Згідно з п. 3.4 Положення забезпечення режиму охорони території земельних ділянок та витрати на зазначені цілі у межах заказника здійснюється Протопопівською сільською радою Балаклійського району Харківської області.
Відповідно до п. 5.1 зазначеного Положення зміна меж, категорії та скасування статусу території заказника проводиться відповідно до статей 51 - 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища на підставі відповідного експертного висновку.
Керівником Ізюмської окружної прокуратури Харківської області вказано, землевласник - Протопопівська сільська рада, взяла на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму охорони та збереження заказника відповідно до вимог Закону України "Про природно-заповідний фонд України" та Положення.
Також, у позовній заяві вказано, що після проведення місцевих виборів 2020 року, враховуючи розпорядження Кабінету Міністрів України "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Харківської області" № 725-р від 12.06.2020, на підставі рішення І сесії VІІІ скликання Балаклійської міської ради Харківської області № 28-VІІІ від 09.12.2020 розпочата процедура реорганізації юридичних осіб, тобто, розпочато процедуру реорганізації, в тому числі, і Протопопівської сільської ради шляхом приєднання до Балаклійської міської ради Харківської області. З огляду на вказане Балаклійська міська рада Ізюмського району Харківської області є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої Протопопівської сільської ради.
З огляду на вказане, керівником Ізюмської окружної прокуратури Харківської області зазначено, що на Балаклійську міську раду Ізюмського району Харківської області покладається обов`язок із вчинення дій щодо замовлення проекту землеустрою організації і встановлення меж території загальногеологічного заказника місцевого значення "Протопопівський", загальною площею 14,6 га, а також здійснення контролю за його виготовленням. Згідно з інформацією Головного управління Держгеокадастру в Харківській області № 10-20-11,1-1475/0/19-22 від 17.06.2022 відомості про земельну ділянку заказника не внесені до бази даних Державного земельного кадастру, документація із землеустрою на земельну ділянку заказника відсутня, межі земельної ділянки не встановлені в натурі (на місцевості). 
Крім того, згідно відомостей, наданих Департаментом захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної (військової) адміністрації, у листі № 04.01-22/1588 від 03.08.2022, будь-яких звернень щодо встановлення меж та виготовлення проекту землеустрою на заказник до Департаменту не надходило. Виконання заходів щодо встановлення меж в натурі (на місцевості) територій природно-заповідного фонду району не проводилося з причини фінансової неспроможності як сільських рад, так і районного бюджету.
Як вказано керівником прокуратури, відсутність встановлених меж в натурі загальногеологічного заказника місцевою значення "Протопопівський" фактично унеможливить збереження рідкісного для Харківської області відкладення верхнєюрських порід, підтримання екологічного балансу та забезпечення фонового моніторингу навколишнього природного середовища.
Вказані обставини, як зазначено керівником прокуратури, свідчать на користь того, що на теперішній час уповноваженим органом не вжито заходів щодо винесення меж загальногеологічного заказника місцевого значення "Протопопівський" та не закріплено його межі в натурі (на місцевості), що, в свою чергу, унеможливлює його належне використання та зберігання, існує ймовірність використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, оскільки відсутні межі заказника, земельна ділянка не внесена до Державного земельного кадастру.
Прокурором зазначено, що його звернення до суду обумовлено обставинами того, що у даному випадку порушення допущено саме Балаклійською міською радою Ізюмського району Харківської області. Водночас, представником відповідача вказано на обставини того, що позивачем у даному спорі є Харківська обласна військова адміністрація, до структури якої входить Департамент захисту довкілля та природокористування, основним завданням якого є забезпечення реалізації державної політики в галузі охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів. Департамент відповідно до визначених галузевих повноважень виконує такі завдання: забезпечує реалізацію державної політики у сфері заповідної справи, здійснює державне управління та регулювання у сфері охорони і використання територій та об`єктів природо заповідного фонду України на території Харківської області відповідно до чинного законодавства.
Бездіяльність відповідача сприяє порушенню основних засад державної політики щодо охорони та збереження об`єктів культурної спадщини, що у свою чергу є порушенням загальнодержавних інтересів та у відповідності до ст. 131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді. Відтак, Ізюмська окружна прокуратура, реалізуючи надані законом представницькі повноваження, з метою захисту порушених інтересів держави у сфері комунальної власності звертається до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання Балаклійської міської ради Ізюмського району Харківської області вчинити певні дії та реалізує покладені від імені держави в особі Харківської обласної військової адміністрації повноваження по захисту державних інтересів і відповідно до ч. 5 ст. 53 КАС України, є позивачем у справі.
Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що прокурор не вказав причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Частиною 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише в одному з двох випадків:
1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;
2) у разі відсутності такого органу.
Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.
"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Колегія суддів зазначає, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.
Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.
Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 806/1000/17, від 19 липня 2018 року у справі № 822/1169/17, від 10 квітня 2019 року у справі № 813/661/17, від 28.04.2021 року по справі № 160/13338/20.
Відповідно до приписів ч.4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.
У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право: 1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом; 2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.
Аналіз частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Аналогічного висновку дійшла Велика Палати Верховного Суду у постановах від 26 травня 2020 року по справі № 912/2385/18, від 18 січня 2023 року по справі №488/2807/17.
Наявність обставин, що свідчать про відсутність у прокурора підстав для представництва інтересів держави, а отже і права на звернення до суду, є перешкодою для розгляду справи по суті.
Зазначений висновок відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 14 вересня 2021 року у справі № 807/965/17.
Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів визначені Законом України "Про природно-заповідний фонд України".
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" до природно-заповідного фонду України належать, зокрема, природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища.
Згідно приписів ч. 4 ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Відповідно до частини третьої статті 60 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природно- заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.
Згідно з положеннями ст. 62 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" державний контроль за додержанням режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, посадовими особами служби державної охорони природно-заповідного фонду України та іншими уповноваженими законом державними органами.
Відповідно до ст. 16 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території АР Крим-орган виконавчої влади АР Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій. 
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що на Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України покладено обов`язок щодо організації встановлення в натурі (на місцевості) меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду, оскільки таким органом на території Харківської області є саме Харківська обласна державна адміністрація.
На підставі розпорядження начальника обласної військової адміністрації "Про військову адміністрацію" № 1В від 24.02.2022, відповідно до Указу Президента України "Про утворення військових адміністрацій" № 68/2022 від 24.02.2022 Харківська обласна державна адміністрація набула статусу Харківської обласної військової адміністрації.
Позивач зазначає, що вказаний позов поданий в інтересах держави в особі Харківської обласної військової адміністрації, оскільки в ході реалізації повноважень, наданих органам прокуратури Конституцією України та Законом України "Про прокуратуру" встановлено факт недотримання вимог природоохоронного законодавства, що проявляється у не винесенні меж загальногеологічного заказника місцевого значення "Протопопівський" та не закріпленні його меж в натурі (на місцевості). Також зазначає, що Харківською обласною військовою адміністрацією не вжито заходів щодо судового захисту інтересів держави.
Натомість, матеріали справи не містять в собі доказів висловлення Харківською обласною військовою адміністрацією власної правової позиції щодо порушення інтересів держави щодо порушеного у даній справі питання.
Відтак, враховуючи наявність спеціально уповноважених органів державної влади, до компетенції яких віднесено повноваження контролю за дотриманням законодавства у сфері довкілля та природокористування, та відсутність у прокуратури повноважень по контролю за дотриманням законодавства в цій сфері - прокурор зобов`язаний надати докази нездійснення (неналежного здійснення) своїх повноважень спеціально уповноваженими органами, зокрема Харківською обласною державною адміністрацією.
Крім того, відповідно до положень частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про наявність підстав для представництва відповідного суб`єкта владних повноважень.
Колегія суддів зазначає, що до позову не додано доказів попереднього, до звернення до суду відповідного повідомлення спеціально уповноваженого органу контролю за виконанням законодавства у сфері довкілля та природокористування.
В даному випадку прокурор не вказав причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.
За правовою позицією, наведеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Також, позивачем не зазначено причин, які перешкоджають уповноваженому органу самостійно захистити інтереси, які збігаються з інтересами держави.
Пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України свідчить про те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).
Відповідно до п.7 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.240 КАС.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши ухвалу суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2022 по справі № 520/6966/22  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц	
Судді	   	С.С. Рєзнікова    Л.В. Курило   	
Повний текст постанови складено  10.04.2023 року