ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/5352/21  Номер провадження 33/814/339/23	Головуючий у 1-й інстанції Бабкова Т.В.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Бродській В.О., за участі адвоката Оніпко Є.А., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Ткаченко Юлії Олегівни на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2021 року,-
В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн на користь держави. 
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 28.07.2021 року о 21 год.. 40 хв. в м. Харкові по вул. Краснодарській, 169, він керував автомобілем Nissan X-Trail д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Drager Alcotest та у медичному закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржила захисник ОСОБА_1 – адвокат Ткаченко Юлія Олегівна, подавши апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2021 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, безпідставною та такою, що була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. На підтвердження своєї позиції посилається на те, що Alcotest Drager не відноситься до спеціальних технічних засобів, за допомогою якого здійснюється огляд на стан сп`яніння.
Крім того, апелянт посилається на те, що у працівників поліції не було законних підстав для зупинки ОСОБА_1 , адже він не порушував правила дорожнього руху.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення адвоката, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 28.07.2021 року о 21 годд. 40 хв. в м. Харкові по вул. Краснодарській, 169, він керував автомобілем Nissan X-Trail д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Drager Alcotest та у медичному закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.07.2021 року о 22 год. 20 хв. до КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер», з якого вбачається, що огляд водія ОСОБА_1 не проводився; поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які письмово підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я; рапортом поліцейського УПП; на відеозапису з нагрудних камер поліцейських зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 в присутності двох свідків на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.
З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою  Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. 
Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України, за що ч. 1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративну відповідальність.
Процедура оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлена Інструкцією, затвердженою наказом МВС від 07.11.2015 року №1395.
Відповідно до п.п.4-6 розділу ІХ вказаної Інструкції, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.
Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).
У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Доводи апелянта про те, що  ОСОБА_4 не відноситься до спеціальних технічних засобів, за допомогою якого здійснюється огляд на стан сп`яніння, суд не бере до уваги зважаючи на наступне.
Відповідно до Свідоцтво про державну реєстрацію, виданого Державною службою України з лікарських засобів №14455/2014 (строк дії необмежений), газоаналізатори Drager Alcotest, виробник Drager Safety AG&Co.KGaA, Revalstrasse 1, 23560 Lubeck дозволений до застосування на території України.
Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, взагалі аргумент щодо того, що Alcotest Drager не є спеціальним технічним засобом не є релевантним, адже притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 саме за відмову від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, так і в медичному закладі.
Враховуючи наведене, апелянтом не наведено переконливих доводів щодо неможливості застосування приладу Alcotest Drager, або заборони використання його на території України, за умови правомірності введення такого в експлуатацію на час дії дозвільних документів та своєчасного проходження відповідного калібрування.
Аргумент апелянта про те, що  у працівників поліції не було законних підстав для зупинки ОСОБА_1 , адже він не порушував правила дорожнього руху, суд відхиляє виходячи з наступного. Із матеріалів справи в сукупності вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення п.8.7.3 «ґ» ПДР України, за що ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність (постанова ЕАО №4553206), а тому підстава зупинки повністю відповідає ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».
На момент розгляду справи до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття справи на підставі п.7 ст.247 КУпАП – у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративних стягнень.
Розглянувши зазначене клопотання, суд доходить висновку про відмову у його задоволенні, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.6 ст.38 КпАП України, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.
Як вбачається із матеріалів справи, адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 28.07.2021 року, а адміністративне стягнення накладено суддею районного суду 13.12.2021, тобто в межах передбаченого ст.38 КпАП України строку.
Враховуючи наведене, підстави для закриття провадження в справі, з огляду на положення ст.247 КпАП України, відсутні.
При цьому суд наголошує, що набрання постановою судді, якою накладено адміністративне стягнення, законної сили, жодним чином не впливає на строки, передбачені ч.6 ст.38 КпАП України.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду  на встановлені  обставини справи, надані  на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції  вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність  належними та допустимими доказами у сукупності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Тому, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності,  апеляційний суд  вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 – адвоката Ткаченко Юлії Олегівни задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Ткаченко Юлії Олегівни – залишити без задоволення.
Постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2021 року – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                  Г.Л. Карпушин