ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4804/23 Справа № 204/4076/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А.І. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

Головуючого                                              Никифоряка Л.П.
Суддів                                                       Новікової Г.В., Гапонова А.В.
за участі секретаря судового засідання           Лопакової А.Д.,

розглянувши відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в м. Дніпро справу що виникла з цивільних правовідносин за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , за участі заінтересованої особи Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною і встановлення опіки, в якій подано апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2023року (головуючий у суді 1 інстанції Приваліхіна А.І.), –           

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про визнання недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлення опіки над ним через хронічне психічне захворювання сина, який є інвалідом першої групи та не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та відсутності можливості самостійно набувати цивільних прав, самостійно їх здійснювати та нести відповідальність.
       Існування вимоги про призначення заявників опікунами сина, останні обґрунтовували тим, що вони мають добрий стан здоров`я, не зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами, не перебувають на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері, доглядають свого сина та бажають і надалі доглядати та бути опікунами.

       Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2023року частково задоволено заяву, визнано ОСОБА_3 , 24 травня 2004року недієздатним, встановлено над ним опіку та обов`язки опікуна суд поклав на ОСОБА_1 . Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною суд визначив у два роки з наступного дня після дня набрання рішенням законної сили. 
В іншій частині заявлених вимог суд відмовив.
Згідно висновків суду підтверджені обставини з приводу хронічного стійкого психічного розладу ОСОБА_3 , який не здатний усвідомлювати значення своїх дій, самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки. Та суд поклав обов`язки опікуна на ОСОБА_1 відносно якої не встановлено жодних обмежень щодо стану здоров`я чи інших обставин, які би вказували на неможливість в подальшому виконувати нею обов`язків опікуна.
Водночас суд першої інстанції вважав що під час розгляду справи по суті не встановлено підстав та необхідності для призначення другим опікуном недієздатного ОСОБА_3 його батька ОСОБА_2 обґрунтування вимог якого суд розцінив як припущення, які не можуть бути покладені в основу рішення. 

       В апеляційній скарзі ОСОБА_2 виклав вимогу скасувати рішення в частині відмови в задоволенні його вимог при призначення опікуном та наполягав на визначенні його опікуном свого сина ОСОБА_4 . 
       В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що обставини з приводу відсутності підстав для визнання заявника опікуном свого сина, які мають значення для справи та які суд визнав встановленими є недоведеними, фактично поза увагою суду залишились обставини щодо родинного зв`язку заявника з недієздатною особою, спільного проживання, спроможності та бажання батька доглядати за сином і виконувати обов`язки опікуна. 

       У відзиві на апеляційну скаргу заявник ОСОБА_1 фактично заперечила правомірність висновків суду щодо відмови в призначенні ОСОБА_2 опікуном сина ОСОБА_4 , та заявляла що обставини якими ОСОБА_2 обґрунтовував свої вимоги щодо покладення на нього обов`язків опікуна свого сина, судом залишись без уваги та відповідної правової оцінки.

Суд апеляційної інстанції заслухавши суддю-доповідача щодо змісту рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи, органу опіки ОСОБА_5 , дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

В ході судового розгляду встановлено такі обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився  ОСОБА_3 , батько якого ОСОБА_2 та мати ОСОБА_1 /а.с.4/.
Згідно Свідоцтва про одруження від 20 жовтня 2001року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 перебувають у шлюбі /а.с.23/. 
ОСОБА_3 є інвалідом дитинства першої групи, безстроково. Та медико-соціальна експертна комісія в Довідці до акту огляду від 13 червня 2022року дійшла висновку що останній нездатний до трудової діяльності, потребує постійного стороннього нагляду та догляду, і регулярної допомоги /а.с.11, 13/.
Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб та довідок про реєстрацію місця проживання, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані уповноважений власник ОСОБА_2 , дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_3 /а.с.14/.
Власником квартири АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 03 червня 2015року є ОСОБА_2 /а.с.20-22/.
В наявних в справі письмових доказах йдеться про те, що ОСОБА_1 за станом здоров`я спроможна опікати ОСОБА_3 /копія довідки від 14 червня 2022року а.с.15/; на обліку в Державному центі зайнятості не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує /копія довідки № 335 від 16 червня 2022року а.с.16/; отримує дохід /відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 16 червня 2022року а.с.17/; до кримінальної відповідальності станом на 16 червня 2022року не притягувалась, незнятої чи непогашеної судимості немає /витяг з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи о кримінальної відповідальності та наявності судимості» а.с.19/; згідно сертифікату від 15 червня 2022року в ОСОБА_1 не виявлено наркологічних протипоказань до виконання опіки над дитиною /а.с.24/; так само не виявлено в ОСОБА_1 психіатричних протипоказань до виконання опіки над дитиною /а.с.25/. 
Також підтверджено, що в ОСОБА_2 не виявлено ознак наркологічного чи психічного захворювання /копії сертифікатів а.с.51,52/; за станом здоров`я останній також може піклуватися про ОСОБА_3 /копія довідки від 07 липня 2022року а.с.53/; до кримінальної відповідальності станом на 04 липня 2022року не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості немає /витяг з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи о кримінальної відповідальності та наявності судимості» а.с.55/.
У Висновку опікунської ради Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, затвердженого Розпорядженням від 04 серпня 2022 року № 152-р, рада вважала за доцільне призначити опікунами ОСОБА_3 , у разі визнання його недієздатним – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /а.с.81/.
За змістом Висновку судово-психіатричного експерта № 174 від 14 грудня 2022року експертна комісія дійшла висновку про те, що ОСОБА_3 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості, який позбавляє його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними /а.с.98-100/.
Задовольняючи вимоги частково суд першої інстанції зробив висновок про те, що відсутня необхідність та правові підстави для призначення недієздатному ОСОБА_3 другого опікуна його батька ОСОБА_2 .

Учасники справи не заперечували обставин щодо підстав для визнання ОСОБА_3 недієздатним, також з огляду на те, що не були оскаржені висновки суду в частині вимог про визначення опікуном ОСОБА_1 , такі висновки суду не можуть бути предметом перевірки апеляційного суду. 

       Порушення своїх прав заявник апеляційної скарги пов`язував із тим, що відмова суду в призначенні його також опікуном над сином ОСОБА_4 , судом не обґрунтована.

Перевіривши оскаржуване рішення апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції визнав встановленими обставини, що мають значення для справи, які недоведені та неправильно застосував норми матеріального права.

У даній справі заявник ОСОБА_2 стверджував про відсутність обставин які би виключали чи ставили під сумнів його можливість бути опікуном, наявність зазначеної обставини ОСОБА_2 пов`язував із обставинами які характеризують його особу, родинний зв`язок із недієздатною особою, можливість забезпечувати і доглядати за сином.

Статтею 55 Цивільного кодексу України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Як проголошує частина перша статті 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

За змістом статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Розглядаючи обставини цієї справи в контексті вказаних норм права поза увагою суду залишилась та обставина що чинне законодавство дозволяє призначати фізичній особі одного або кількох опікунів та згідно пропозицій органу опіки доцільно призначити опікунами ОСОБА_3 , у разі визнання його недієздатним двох батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 

Так само рішення суду не може обґрунтовуватись лише самими правовими підставами або аргументами на які робиться посилання в рішенні – без встановлення відповідних фактів про те, що ОСОБА_2 є дієздатним та за станом здоров`я може здійснювати опіку, постійно проживає та перебуває у родинних відносинах  з недієздатним сином ОСОБА_3 і фактично разом з матір`ю доглядає за сином.

За таких обставин суд першої інстанції відмовляючи заявнику ОСОБА_2 в призначені його опікуном ОСОБА_3 дійшов до помилкового висновку - призначення його опікуном над недієздатним сином є доцільним та відповідає його інтересам.

Ключові аргументи, висунуті заявником про те, що суд не розглянув зазначених вимог обґрунтовані, так як узгоджуються із положеннями закону, зокрема статтями 60 та 63 ЦК України, за змістом яких суд встановлює опіку фізичній особі у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна або кількох опікунів за поданням органу опіки та піклування.
 
У даному випадку ніщо не вказує на те, що ОСОБА_2 не може бути призначений опікуном для свого недієздатного сина ОСОБА_3 і призначення його опікуном пов`язане із найкращим забезпеченням прав підопічного. Визначальним у даній справі є саме питання дотримання прав заявника та особи щодо якої призначається опікун на належний догляд і піклування з боку опікунів.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції частково не виконав вимоги закону про законність рішення суду та саме неправильне застосування норм матеріального права дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 376 ЦПК України частково задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції в частині вимог про відмову ОСОБА_2 в призначені його опікуном ОСОБА_3 та вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, - 
П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

       Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2023року скасувати в частині відмови в заяві ОСОБА_2 про призначення його опікуном недієздатного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Призначити ОСОБА_2 опікуном недієздатного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті рішення залишити без змін. 
       
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

       Повне судове рішення складено 02 травня 2023року.        

Судді: