Справа № 351/2092/21 
Провадження № 22-ц/4808/249/23
Головуючий у 1 інстанції Сегін І.Р. 
Суддя-доповідач Мальцева 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі суддів Мальцевої Є.Є., Баркова В.М., Девляшевського В.А., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2022 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт – Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
У листопаді 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт – Капітал» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №2357219959-60603 укладеного ним 30.03.2021 із ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» , яка станом на 05.10.2021 становить 35982,54 гривень, яка складається з: 4500,00 гривень - заборгованість за основною суму боргу (тіло кредиту); 1760,00 гривень - заборгованість за відсотками нарахована за акційною відсотковою ставкою; 29659,50 гривень - заборгованість за відсотками нарахована за базовою відсотковою ставкою та 63,04 гривень - індекс інфляції. 
Позивач вказує, що відповідно до договору про відступлення права вимоги №23-06/20 від 23.06.2020, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики №2357219959-60603 від 30.03.2021.
На підставі наведеного позивач просить суд стягнути із з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за Договором позики № 2357219959-60603 від 30.03.2021 р. в сумі 35982,54 грн.
Позивач також просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2270,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі: 20000,00 грн.

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2022 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт – Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за Договором позики № 2357219959-60603 від 30.03.2021 р. в сумі 35982,54 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2270,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» понесені витрати на правову допомогу у розмірі: 5000,00 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_1 оскаржив судове рішення. 
Вказує, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Висновки суду не відповідають обставинам справи.
Зазначив, що на момент укладення договору відступлення права вимоги від 23.06.2020 року боргові зобов`язання по договору позики від 30.03.2021 року ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору. Включення ОСОБА_2 до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від 23.06.2020 року є безпідставним. Належних доказів, які б свідчили, що до позивача перейшло право вимоги за договором позики від 30.03.2021 року, останнім не надано.
Також відповідач зазначив, що вимоги про стягнення будь-яких сум на підставі ст.. 625 ЦК України позивачем в даному позові заявлено не було. 
З урахуванням наведеного, вимоги позивача про стягнення із ОСОБА_1 процентів у розмірі 29659,50 грн нарахованих відсотків після спливу строку кредитування є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.
Щодо наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач вважає, що він не може бути належним доказом, який доводить дану обставину та є достатнім для її встановлення, так як складання даного документу залежить від волі позивача. В матеріалах справи містяться лише розрахунок заборгованості, підготовлений представниками ТОВ «Вердикт Капітал», у якому відсутні будь-які пояснення щодо нарахування суми заборгованості, а також відсутній розрахунок заборгованості від первісного кредитора. За відсутності у матеріалах справи будь-яких доказів щодо видачі суми кредиту відповідачу (належно оформленої виписки з рахунку клієнта, заяви на видачу готівки, розрахунково-касових документів, розписки про отримання тощо) при недоведеності даної обставини позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Також суд неправомірно стягнув з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, оскільки позивачем не надано належних доказів про понесення таких витрат.
На підставі викладеного,відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2022 року, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт – Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Представник позивача надав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому зазначено, що твердження відповідача з приводу відсутніх доказів на підтвердження перерахування кредитних коштів спростовується листом сервісу іРау.ua від 30.09.2021 № 2873_210930164623. Всі припущення та твердження відповідача з приводу форми договору, перерахунку кредитних коштів, спростовується судовими рішеннями, в тому числі, але не виключно, предметом розгляду яких були аналогічні правочини та перерахунок кредитних коштів на рахунок позичальника платіжною системою іРау.uа, а саме за № 701/509/21; 233/540/21; 671/1944/20 та ін. Разом з тим, перерахунок коштів підтверджується квитанцією за сплату від 30.03.2021 на суму 4500 грн комісія 40,50 грн. Підписанням договору позики відповідач також підтвердив, що він був ознайомлений з усіма його умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
З приводу набутого права грошової вимоги, позивачем зазначено, що пунктом 6.2.3. договору про відступлення права вимоги №23-06/20 від 23.06.2020 передбачено, що права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання сторонами додатку №2, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. За результатом укладеного договору про відступлення права вимоги наразі підписано 11 Реєстрів боржників (Додаток № 1 до договору відступлення прав вимоги 23-06/20 від 23 червня 2020 року). Останні1, 11-й Реєстр боржників підписаний сторонами договору 06 жовтня 2021 року. Відповідач був наявний саме в Реєстрі боржників № 9 до Договору відступлення права вимоги № 23/06-20 від 23.06.2021, який укладався 05 серпня 2021 року (Додаток 1). Із вищезазначеного вбачається, що кредитний портфель, зазначений в Акті приймання-передачі Реєстру боржників від 05 серпня 2021 року (Додаток № 2), а саме Реєстр боржників був підписаний 05 серпня 2021 рокук, тому право грошової вимоги до відповідача набуте 05 серпня 2021 року, а не в день укладення договору про відступлення права вимоги №23-06/20 - 23.06.2020 (п.6.2.3 договору).
Також в даному випадку сторонами договору було передбачено дату повернення кредиту та сплати відсоткової ставки за умови повного погашення в строк до 19.04.2021 (1.95%) – «Акційний» та до дати фактичного повернення кредиту (3.9%) – «Базовий». Дата повернення кредиту не обумовлена лише датою 19.04.2021, а продовжується на строк до повного погашення кредиту із нарахуванням відсоткової ставки на рівні 3.9 %.
На підставі викладеного , представник позивача просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення суду про стягнення заборгованості по справі 351/2092/21 відмовити.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Судом першої інстанції встановлено, що  із договору позики №2357219959-60603 «Проста позика» від 30.03.2021 вбачається, що 30 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №2357219959-60603 «Проста позика», відповідно до якого, Кредитодавець надав, Позичальнику грошові кошти в сумі 4500,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку Позичальника, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Договір позики укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики №2357219959-60603 від 30.03.2021, що акцептована ОСОБА_1 30.03.2021, шляхом підписання електронним підписом Відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч.1 ст.205 Цивільного Кодексу України). Генерація і надсилання одноразового ідентифікатора, використаного для підписання Заявки і. відповідно, укладення Договору здійснюється наступним чином: клієнт на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки/договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого працівники товариства не мають. Вказаний ключ автоматично через АРГ сервіс надсилається на телефонний номер Клієнта, верифікований в його Особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора СМС-відправлень. Після введення Клієнтом згенерованого ключа у відповідне поле для підписання програма звіряє згенерований та введений ключі, і у випадку їх співпадіння заявка/договір вважаються підписаними. Зазначені умови є публічною пропозицією розумінні ст.ст. 641,644 Цивільного кодексу України;
- згідно із фотоматеріалами та роздруківки сервісу онлайн платежів iPay.ua №2873_210930164623 від 30.09.2021 ОСОБА_1 здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем (ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») було перераховано грошові кошти у розмірі 4500,00 (Чотири тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) гривень, при цьому перерахування грошових коштів на картку Позичальника було здійснено за допомогою компанії ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яка відповідно до умов Договору доручення на здійснення переказу коштів №ФК-П-20/08-08 від 20.08.2020, пропозиція (Оферта) на укладення електронного Договору позики №2357219959-60603 підписано ОСОБА_1 30.03.2021, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою CMC-повідомлення на телефонний номер зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця;
- згідно п.п. 2.3. Договору позики, дата видачі кредиту 30.03.2021 дата повернення кредиту 19.04.2021 (включно), термін користування кредитом 20 діб, та відповідно до п.п. 2.5. Договору позики, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору, умовами якого на період зазначений в п.п. 2.3. Договору, плата за користування Кредитом встановлена в розмірі 1,95 % за кожен день користування Кредитом. У разі не повернення Кредиту в строк зазначений в п. 2.3 Договору позики, плата за користування Кредитом встановлюється в розмірі 3,9 % за кожен день користування Кредитом до моменту фактичного повернення;
- відповідно до п.п. 2.5. Договору позики, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Умовами Договору позики на період зазначений в п.п. 2.3. Договору, плата за користування Кредитом встановлена в розмірі 1,95% за кожен день користування Кредитом. У разі не повернення Кредиту в строк зазначений в п. 2.3 Договору позики, плата за користування Кредитом встановлюється в розмірі 3,9% за кожен день користування Кредитом до моменту фактичного повернення. У відповідності до Додатку №1 до Договору позики (графік розрахунків), дата отримання кредиту 30.03.2021, а дата повернення кредиту за умовами повернення кредитних коштів «Акційний» 19.04.2021, за умовами повернення кредитних коштів «Базовий» до дня фактичного повернення кредитних коштів та складає 3,9%. Із врахуванням того, що кредит позичальником в строк до 30.03.2021 не було повернуто, кредитор у відповідності до умов повернення кредитних коштів «Базовий» проводив нарахування за відсотковою ставкою 3,9% до 05.10.2021. В даному випадку, сторонами договору було передбачено дату повернення кредиту та сплати відповідної відсоткової ставки за умови повного погашення в строк до 19.04.2021 (1,95%) - «Акційний» та до дати фактичного повернення кредиту (3,9%) - «Базовий». Тобто дата повернення кредиту не обумовлена лише датою 19.04.2021, а продовжується на строк до повного погашення кредиту із нарахуванням відсоткової ставки на рівні 3,9%.
- відповідно до Договору про відступлення права вимоги №23-06/20 від 23.06.2020 укладеного між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики №2357219959-60603 від 30.03.2021, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 ;
- згідно із п. 1.1 Договору про відступлення прав вимоги №23-06/20 від 23.06.2020, передбачено, що на умовах, встановлених цим Договором, Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за договорами позики вказаними у Реєстрах Боржників (Додаток №1 до Договору), укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості), а п. 1.3 Договору про відступлення права вимоги передбачено, що внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Новий Кредитор заміняє Кредитора у Договорах позики, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрах Боржників, та набуває прав грошових вимог Кредитора за цими Договорами позики, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Договорами позики;
- у відповідності до п. 6.2.3 Договору про відступлення права вимоги, Права Вимоги переходять до Нового Кредитора з моменту підписання сторонами Додатку №2 до цього Договору, після чого Новий Кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. При цьому Новим Кредитором та Кредитором умов, визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення Права Вимоги. Додатково оформлення відступлення Права Вимоги у цих випадках не вимагається;
- відповідно до пункту 6.3. Договору про відступлення права вимоги №23-06/20 від 23.06.2020, з моменту переходу до Нового Кредитора Прав Вимоги, відповідно до умов п. 6.2.3. цього Договору, Новий Кредитор заміняє Кредитора у Договорах позики, що входять до Портфеля Заборгованості, та набуває всіх прав (в тому числі прав грошових вимог) Кредитора за цим Договором позики. Разом з Правами Вимоги до Нового Кредитора всі інші пов`язані з ними права, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Новий Кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів за Договором позики з дати відступлення Права Вимоги за умови дотримання чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення Боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимоги вимагати у Боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов Договору позики
- згідно акту приймання - передачі Реєстру боржників від 05.08.2021 до договору відступлення права вимоги №23-06/20 від 23.06.2020 та Реєстру боржників №9 від 05.08.2021 до договору відступлення права вимоги №23-06/20 від 23.06.2020, Відповідач був наявний в Реєстрі боржників №9 до Договору відступлення права вимоги №23/06-20 від 23.06.2021, який укладався 05 серпня 2021 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вважав встановленим, що 05.08.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором позики №2357219959-60603 «Проста позики» від 30.03.2021, а ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» зазначене право втратило, кредитний портфель, зазначений в Акті прймання-передачі Реєстру Боржників від 05 серпня 2021 року, а саме Реєстр боржників був підписаний 05 серпня 2021 року, тому, право грошової вимоги до відповідача набуте 05 серпня 2021 року, а не в день укладення Договору про відступлення прав вимоги №23-06/20 - 23 червня 2020 року. Таким чином відповідачем не досліджувався Договір про відступлення прав вимоги №23-06/20 від 23 червня 2020 року, його умови, у зв`язку із чим зроблені передчасні висновки і як результат - посилання на дані обставини у відзиві та Відповідачем невірно визначено дату набутого права грошової вимоги до відповідача.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.        
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.
Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20).
При цьому відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.12.2021 у справі № 911/3185/20).
Колегія звертає увагу, що доказів на підтвердження оплати за договором про відступлення права вимоги №23-06/20 від 23.06.2020 року позивачем не надано. 
Вбачається, що на час укладення договору відступлення права вимоги №23-06/20 від 23.06.2020 року сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином. Реєстр боржників № 9, в якому зазначено відповідача, складений і підписаний 05 серпня 2021 року, тобто більш ніж через рік після укладення договору відступлення права вимоги.
Отже між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» на час укладення договору відступлення прав вимоги 23.06.2020 року не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора, і вочевидь, договором не могли бути охоплені зобов`язання відповідача, які виникли після укладення договору між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал». 

Перевіривши справу, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що ТОВ «Вердикт Капітал» не довело права звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 30 березня 2021 року, який укладений після відступлення ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» права вимоги за кредитом на користь позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал».
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався вимог матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, тому не застосував відповідні норми матеріального права, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про повну відмову в задоволенні позовних вимог.
З урахуванням висновків колегії суддів за результатами перегляду справи інші доводи апеляційної скарги стосовно незаконності рішення суду не мають правового значення. 
Враховуючи висновки колегії суддів апеляційного суду по суті справи, а також те, що ухвалою апеляційного суду ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення, то з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3405,00 грн.
Керуючись ст.ст.367,368,374,376,381,382,383,384,390 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2022 року скасувати. 
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт – Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт – Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749) в дохід держави 3405 (три тисячі чотириста п`ять) грн. 00 коп. судового збору. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Повний текст складений 07 квітня 2023 року.
Головуючий:                                                          Є.Є. Мальцева 
Судді:                                                                  В.М. Барков 
В.А. Девляшевський