ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4343/20  Номер провадження 22-ц/814/176/23	Головуючий у 1-й інстанції Дядечко  І.І.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,
суддів Абрамова П.С., Одринської Т.В., 
при секретарі Чемерис А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Артюх Анжела Петрівна, на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 квітня 2022 року (повний текст рішення складено 25 квітня 2022 року) у справі за позовом  ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовної заяви
У листопаді 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» (далі – ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод») про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування позову зазначено, що з 11 липня 2014 року він працював на посаді заступника начальника корпусу (цеху) вантажного вагонобудування з виробництва ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод». З 28 вересня 2020 року по 26 жовтня 2020 року він перебував у щорічній відпустці. 26 жовтня 2020 року він вийшов на роботу з чергової щорічної відпустки та 27 жовтня 2020 року наказом № 611-ос його безпідставно було звільнено з посади заступника начальника корпусу (цеху) вантажного вагонобудування з виробництва ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України. Вважає наказ № 611-ос від 27 жовтня 2020 року незаконним та таким, що підлягає скасуванню. 
Так, відповідно до наказу № 611-ос від 27 жовтня 2020 року підставою його звільнення з посади заступника начальника корпусу (цеху) з виробництва ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» послугував наказ № 51-с від 27 жовтня 2020 року. Аналізуючи наказ про його звільнення вважає, що в описовій частині наказу № 611-ос від 27 жовтня 2020 року не міститься визначення, який саме дисциплінарний проступок він вчинив, які обставини стали приводом до застосування догани та чи могли ці обставини бути підставою для застосування такого дисциплінарного стягнення. Під час ознайомлення його з наказом № 611-ос від 27 жовтня 2020 року про звільнення відповідач ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» повідомив його про існування наказу № 51-с від 27 жовтня 2020 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, цей наказ йому вручено не було.
Також всупереч вимогам статті 149 КЗпП України відповідачем було порушено процедуру застосування дисциплінарного стягнення, оскільки він будь-яких письмових пояснень відповідачу не надавав, а відповідач в свою чергу не зажадав від нього письмових пояснень для з`ясування обставин невиконання посадових обов`язків у дисциплінарному провадженні. Згідно норм чинного трудового законодавства діє принцип презумпції невинуватості. Тобто, не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість. Загальний вид дисциплінарної відповідальності передбачено статтею 147 КЗпП України. Так, за порушення трудової дисципліни до працівника може застосовуватися лише один із заходів дисциплінарного стягнення: догана або звільнення. При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника. Таким чином, при наданні оцінки правомірності порядку накладання на нього дисциплінарного стягнення та законності обставин його накладення, слід виходити із загальних правил притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, передбачених КЗпП України. 
Згідно статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 -5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 44 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції. Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. В порушення зазначеної норми його на засідання профспілки не запрошували, а тому в даному випадку вважає, що його звільнили без законних підстав. Таким чином, позивач зробив висновок про незаконність виданого наказу про його звільнення. У разі незаконного звільнення з роботи, працівник, згідно з частин 1, 2 статті 235 КЗпП України повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Одночасно з цим повинно бути вирішене питання про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.
Також вважає, що накази голови правління - директора ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» від 30 вересня 2020 року № 43-с та № 50-с від 26 жовтня 2020 року про оголошення догани за порушення трудової дисципліни незаконні та такі, що підлягають скасуванню, оскільки відповідачем була порушена процедура застосування до нього дисциплінарних стягнень. Так, зокрема, накази голови правління - директора ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» від 30 вересня 2020 року № 43-с та № 50-с від 26 жовтня 2020 року про оголошення догани за порушення трудової дисципліни йому вручені не були. До застосування даних дисциплінарних стягнень від нього за порушення нібито ним трудової дисципліни будь-якої пояснювальної записки у письмовій формі відповідачу ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» не надавав, та відповідач не зажадав від нього таких пояснень. Також з даних наказів не вбачаються відомості про те, що він відмовився надати письмові пояснення, які повинні були бути зафіксовані актом, про що повинно було вказано у наказах про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач, з урахуванням збільшення позовних вимог, прохав суд визнати незаконним та скасувати наказ голови правління ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» Крамаренка М.В. від 27 жовтня 2020 року за № 51-с про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани; визнати незаконним та скасувати наказ голови правління – директора ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» Крамаренка М.В. від 27 жовтня 2020 року за № 611-ос про звільнення  ОСОБА_1 з посади заступника начальника корпусу (цеху) вантажного вагонобудування з виробництва ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України; поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника корпусу (цеху) вантажного вагонобудування з виробництва ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» з 27 жовтня 2020 року; стягнути з ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу; визнати незаконним та скасувати наказ голови правління – директора ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» Крамаренка М.В. від 26 жовтня 2020 року за № 50-с про оголошення ОСОБА_1 догани за порушення трудової дисципліни; визнати незаконним та скасувати наказ голови правління – директора ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» Крамаренка М.В. від 30 вересня 2020 року за № 43-с про оголошення догани ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни.
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 квітня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Первинну профспілкову організацію ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод».
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 квітня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу – відмовлено.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 квітня 2022 року, оскаржив його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі позивач прохав суд рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 квітня 2022 року скасувати та ухвалити по даній справі нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити у повному обсязі.
Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі скаржником зазначено, що висновки суду першої інстанції, які містяться в оскаржуваному судовому рішенні, є необ`єктивними та необґрунтованими, здійсненими внаслідок чисельних порушень норм матеріального та процесуального права.
Позивач в апеляційній скарзі вказує, що подаючи до місцевого суду заяву про збільшення позовних вимог, він водночас прохав поновити йому і строк для подачі даної заяви, що в свою чергу суперечить висновку місцевого суду щодо неподання ним клопотання про поновлення пропущеного строку, який встановлено частиною першою статті 233 КЗпП України.
Крім того, суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що оскаржені накази не відповідають вимогам трудового законодавства, оскільки їх прийнято відповідачем без доведення вини позивача та від останнього всупереч вимогам статті 149 КЗпП України не було відібрано письмових пояснень.
На думку позивача, роботодавцем було допущено порушення порядку отримання згоди профспілкового органу на звільнення ОСОБА_1 . 
Також позивач наголошує, що наказ про звільнення працівника з роботи за ініціативи роботодавця не містить розгорнуту мотивацію і опис усіх фактичних обставин, які стали причиною звільнення ОСОБА_1 .
Щодо відзиву на апеляційну скаргу
Відповідач до суду апеляційної інстанції направив відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому прохав відмовити позивачу в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 квітня 2022 року залишити без змін.
Відповідач зазначає, що заява про збільшення позовних вимог була подана позивачем до місцевого суду з пропуском процесуального строку на звернення до суду, адже відповідно до частини першої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
На думку роботодавця, місцевий суд надав об`єктивну та правомірну оцінку застосування до позивача заходів дисциплінарного стягнення за кожне порушення останнім вимог дисципліни передбачених КЗпП України, договором, правилами та іншими локальними актами підприємства.
У відзиві на апеляційну скаргу наголошено, що позивач неодноразово зазначав, що під час ознайомлення із спірними наказами, він свої заперечення не висловлював, оскільки не вбачав у цьому потреби.
ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» вказує, що 27 жовтня 2020 року членами профспілкової організації було надано дозвіл на звільнення позивача за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України.
Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції
Позивач та його представник, взявши участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, вимоги апеляційної скарги підтримали та прохали їх задовольнити.
Представник відповідача під час судового засідання проти задоволення апеляційної скарги заперечував, прохаючи суд оскаржуване судове рішення залишити без змін.
Інші учасники справи, будучи повідомлені про час, дату та місце судового засідання, на розгляд справи не з`явилися.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Встановлені обставини справи
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 , наказом №2416а від 11 серпня 2014 року ОСОБА_1 з 11 серпня 2014 року переведений на посаду заступника начальника корпусу вантажного вагонобудування з виробництва ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» (т.1, а.с. 11-13, 56). 
Згідно Статуту ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод», затвердженого річними загальними зборами акціонерів ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» протоколом від 16 квітня 2020 року, товариство здійснює свою діяльність відповідно до діючого законодавства України, цього Статуту, а також внутрішніх правил, процедур, регламентів та внутрішніх нормативних документів. Розробка і затвердження локальних актів товариства: положень, правил, інших документів, відноситься до компетенції Правління товариства (т.1, а.с. 94-98). 
Відповідно до Колективного договору ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» 2019 року, дію якого наказом – постановою №13-АГ від 09 квітня 2020 року продовжено на 2020 рік, з внесенням відповідних змін, колективний договір являється нормативним актом і визначає взаємовідносини працівників та адміністрації в сфері економічного та соціального розвитку трудового колективу. 
Дія даного договору поширюється на усіх працівників ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» та підприємств, ним заснованих, об`єктів культури, спорту та профспілкового комітету (п.1.3 Договору).
Згідно п.2.9, п.4.22 Договору працівники зобов`язуються нести персональну відповідальність за якість виконаної роботи, відповідно до законодавства. Сумлінно та своєчасно виконувати виробничі завдання та посадові обов`язки. 
Пунктом 3.12 Договору передбачено, що працівники зобов`язуються дотримуватися вимог діючого законодавства України та встановлених на підприємстві інструкцій з охорони праці, посадових та робочих інструкцій, «Правил внутрішнього трудового розпорядку», «Кодексу ділової етики працівників ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» та інших нормативних актів (т.1, а.с. 68-75). 
Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку, затвердженого зборами трудового колективу ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» протоколом №5 від 06 листопада 2019 року, трудова дисципліна забезпечується створенням необхідних організаційних і економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за добросовісну працю. До порушників трудової дисципліни застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
Згідно п.1.5 Правил у ПАТ « Крюківський вагонобудівний завод» роботодавцем є Голова правління - директор, який може передати частину своїх повноважень іншим посадовим особам та керівникам. 
Відповідно до п.1.6 Правил кожен працівник, який влаштовується на роботу, знайомиться з цими Правилами під розпис.
Згідно п.п. а) п.3.1 Розділу 3 Правил працівники зобов`язані працювати чесно і добросовісно, дотримуватися трудової дисципліни праці – основи порядку на виробництві, своєчасно і точно виконувати рішення та розпорядження адміністрації ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод», Спостережної ради товариства та загальних зборів акціонерів, не допускати дій, що заважають іншим працівникам виконувати їх трудові обов`язки. 
Відповідно до п.4.1 Правил керівники – особи, які очолюють відповідний колектив, направляють та координують роботу всього апарату управління або його окремих ланок, які здійснюють контроль та регулювання діяльності колективу по виконанню поставлених завдань та досягнення мети управління.
Пунктами б), в), ж) п.4.2 Правил встановлено, що керівники структурних підрозділів ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» зобов`язані, зокрема здійснювати заходи з підвищення ефективності виробництва, якості роботи і продукції, що випускається, скороченню застосування ручої некваліфікованої праці, покращенню організації та підвищенню культури виробництва. Своєчасно доводити до виробничих підрозділів завдання, забезпечувати їх виконання з найменшими затратами трудових, матеріальних та фінансових ресурсів. Вживати необхідних заходів з профілактики виробничого травматизму, професійних та інших захворювань працівників. У випадках, передбачених законодавством, своєчасно надавати пільги і компенсації у зв`язку з шкідливими умовами праці; забезпечувати відповідно до діючих норм, положень та колективного договору спецодягом, спецвзуттям та іншими засобами індивідуального захисту, організувати належний догляд за цими засобами. 
За невиконання пунктів колективного договору винні особи притягуються до відповідальності згідно з діючим законодавством (п.4.3 Правил).
Згідно п.7.1 Правил порушення трудової дисципліни, тобто невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, тягнуть за особою застосування дисциплінарних стягнень або матеріального впливу, відповідно до діючих у ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» положень, а також застосування інших, передбачених діючим законодавством.
Відповідно до п.7.2 Правил за порушення трудової дисципліни адміністрація застосовує такі дисциплінарні стягнення: а) догана, б) звільнення. 
Звільнення як захід дисциплінарного стягнення, може бути застосоване, зокрема за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, які покладені на нього трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку, якщо до цього працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення (п.п. а) п.7.3 Правил).
Право накладати дисциплінарне стягнення мають Голова правління та особи, яким відповідним наказом передані такі повноваження (п.7.5 Правил).
Згідно п.7.10 Правил за кожне порушення трудової дисципліни може застосовуватися тільки одне дисциплінарне стягнення. При застосуванні стягнення повинні ураховуватися: попередні порушення протягом року, тяжкість вчиненого проступку, обставини, при яких він здійснений, попередня робота, поведінка робітника (т.1, а.с. 190-210). 
Як вбачається з листа – ознайомлення, ОСОБА_1 ознайомився з правилами внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» 09 грудня 2019 року (т.1, а.с. 189).
Згідно посадової інструкції заступника начальника корпусу вантажного вагонобудування по складально-зварювальному виробництву ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод», затвердженої директором виробництва 13 жовтня 2014 року та з якою ОСОБА_1 ознайомився 14 жовтня 2014 року, заступник начальника корпусу вантажного вагонобудування по складально-зварювальному виробництву призначається та звільняється з посади наказом Голови правління ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» за поданням начальника корпусу.
Розділом 2 посадової інструкції, на посаду заступника начальника корпусу вантажного вагонобудування по складально-зварювальному виробництву покладено функції, завдання та обов`язки, зокрема: дотримання вимог чинної системи менеджменту на підприємстві; дотримання правил внутрішнього трудового розряду та виробничої дисципліни (п. 2.4.,2.5.); контроль забезпечення правильності та своєчасності оформлення первинних документів з обліку робочого часу, норм виробітку, заробітної плати, простоїв (п.2.8); контроль забезпечення своєчасності перегляду в установленому порядку виробничих витрат, впровадження технічних обґрунтованих норм та нормованих завдань, правильне та ефективне застосування систем заробітної плати та преміювання (п.2.9); контроль забезпечення виробничих ділянок корпусу необхідними матеріалами, заготовками, деталями. Вжиття заходів щодо усунення порушень ходу виробничого процесу (п.2.15); вивчення результатів роботи ділянок корпусу аналіз причин зриву завдань та простоїв обладнання (п.2.16); проведення роботи з впровадження заходів щодо вдосконалення організації виробництва, механізації виробничих процесів, збільшення випуску, поліпшення якості, зниження собівартості продукції (п.2.18); контроль за дотриманням підлеглим персоналом інструкції про збереження службової таємниці, правил внутрішнього трудового розпорядку та виробничої дисципліни (п.2.26).
Відповідно до п.3.5, п.3.10 Розділу 3 посадової інструкції, заступник начальника корпусу вантажного вагонобудування по складально-зварювальному виробництву має право пред`являти вимоги до підлеглого персоналу щодо виконання службових обов`язків та своїх розпоряджень у відповідності до їх посадових інструкцій; залучати необхідних спеціалістів для виконання робіт з управління системою менеджменту на підприємстві.
Розділом 4 посадової інструкції, визначено, що заступник начальника корпусу вантажного вагонобудування по складально-зварювальному виробництву несе дисциплінарну, матеріальну та іншу відповідальність у відповідності до чинного законодавства України, зокрема за: недотримання чинного законодавства України, Статуту ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод», інших установчих документів Товариства, рішень загальних Зборів акціонерів, ревізійної комісії та Наглядової Ради Товариства та його Голови, рішень голови правління ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» зобов`язань за колективним договором (п.4.1); недотримання вимог чинної системи менеджменту на підприємстві (п.4.3); неналежний стан та незабезпечення збереження засобів виробництва, інвентарю та інших матеріальних цінностей, представлених йому суспільством для безпосереднього виконання своїх посадових зобов`язань (п.4.5); незабезпечення контролю за збором даних та веденням записів (СТП 08.23) у відповідності з вимогами документів чинної системи менеджменту на підприємстві, включаючи їх упорядкування, актуалізацію, зберігання, забезпечення повноти та чіткості записів, а також доступу до них (п.4.8); неналежний стан та незабезпечення збереження засобів виробництва, інвентарю та інших матеріальних цінностей, представлених йому суспільством для безпосереднього виконання своїх посадових зобов`язань; неналежний стан трудової дисципліни на виробничих ділянках, недотримання правил та норм з охорони праці та техніки безпеки (ч.4.11); невиконання, несвоєчасне або неналежне виконання покладених даною посадовою інструкцією обов`язків (п.4.12) (т.1, а.с. 84-90).
Наказом №217-ос від 25 квітня 2020 року ОСОБА_2 призначено на посаду Голови правління – директора ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод», у відповідності до рішення Наглядової Ради (протокол №1 від 25 квітня 2020 року), з укладенням контракту по 26 квітня 2021 року (т.1, а.с. 104). 
Відповідно до наказу №638-к від 10 вересня 2020 року «Про надання щорічно відпустки заст. начальника КВВ по виробництву» Виходцю А.В. надано невикористану частину щорічної відпустки за період 2018-2019 роки з 28 вересня 2020 року на 26 календарних днів (т.1, а.с. 231).
Як встановлено місцевим судом у судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 перебував у щорічній відпустці з 28 вересня 2020 року по 25 жовтня 2020 року та до роботи приступив 26 жовтня 2020 року. 
Відповідно до наказу голови правління - директора ПАТ « Крюківський вагонобудівний завод» Крамаренка М.В. №43-с від 30 вересня 2020 року ОСОБА_1 оголошено догану і позбавлено премії та винагород, передбачених чинними у ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» положеннями, у розмірі 100 % починаючи з серпня 2020 року та на весь термін дії дисциплінарного стягнення. Попереджено, що за повторне невиконання внутрішніх нормативних документів підприємства та розпоряджень голови правління або Голови Наглядової ради - Президента товариства будуть застосовані суворіші заходи дисциплінарного характеру (т.1, а.с. 58-62).
Як вбачається з висновку №6 від 24 вересня 2020 року, який слугував підставою для винесення Наказу №43-с від 30 вересня 2020 року, в ПАТ «Крюківський вагонбудівний завод» 24 вересня 2020 року проведено службове розслідування відносно фактів порушення порядку поводження з товарно–матеріальними цінностями (ТМЦ), в результаті якого встановлено факти порушення та невиконання вимог Стандартів підприємства (СТП 08.75) «Порядок прийому, обліку, зберігання та передачі сировини, матеріалів, напівфабрикатів та комплектуючих виробів підрозділу заводу та стороннім організаціям». Підтверджено ігнорування вимог внутрішніх документів ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод», недбале виконання обов`язків з боку начальника корпусу вантажного вагонобудування (КВВ), начальників виробничо–диспетчерського бюро (ПДБ) та техбюро, співробітників бюро та керівників управління закупівель та маркетингу (УЗтМ), а також працівників головної бухгалтерії, що призвело до порушення процедур надходження та списання ТМЦ, та у свою чергу створило передумови для розкрадання. Запропоновано, зокрема і до ОСОБА_1 , застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани (т.1, а.с. 232-250).
Згідно Акту про відмову надати пояснення від 26 жовтня 2020 року, складеного начальником юридичного відділу ОСОБА_3 , начальником корпусу вантажного вагонобудування ОСОБА_4 , начальником відділу кадрів ОСОБА_5 , 26 жовтня 2020 року в приміщенні відділу кадрів (кабінет керівника) було запропоновано ОСОБА_1 , заступнику начальника корпусу вантажного вагонобудування з виробництва надати пояснення стосовно невиконання ним локальних нормативних актів підприємства та вимог власної посадової інструкції, внаслідок чого було порушено оформлення та списання ТМЦ у підрозділі КВВ ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод». Надати пояснення щодо невиконання вищезазначеного розпорядження, а також вказівки керівника підрозділу ОСОБА_1 відмовився (т.1, а.с. 171). 
Наказом №50-с від 26 жовтня 2020 року «Про покарання за недотримання культури виробництва» ОСОБА_1 за невиконання госпрозрахункового показника з культури виробництва, за відсутність контролю підлеглого персоналу, оголошено догану з позбавленням 30 % премії за результатами господарської діяльності за вересень 2020 року, згідно Положення «Про преміювання працівників ПАТ « Крюківський вагонобудівний завод» за результатами господарської діяльності за місяць» та інших видів премій та винагород в розмірах, передбачених діючими на підприємстві положеннями. 
Як вбачається з наказу №50-с від 26 жовтня 2020 року, при проведенні підсумків роботи корпусу вантажного вагонобудування за вересень 2020 року не виконано показник з культури виробництва на складально-зварювальному виробництві, а саме наступні пункти акту оцінки стану культури виробництва: п.2 стан робочого місця (захаращеність, наявність саморобного інструменту на ділянках); п.3 зовнішній вигляд робітників (охайність, стан спецодягу, індивідуальних засобів захисту тощо); п.6 стан технологічної та спеціалізованої тари, цільове її використання, роздільне зберігання відходів, збирання та зберігання металевих та неметалевих відходів та стружки (т.1, а.с. 63).
Згідно Акту оцінки культури виробництва корпусу вантажного вагонобудування за вересень 2020, затвердженого головою комісії ОСОБА_4 , загальна оцінка культури виробництва «незадовільно», зокрема в частині стану робочого місця; зовнішнього вигляду робітників; стану технологічної та спеціальної тари, цільове її використання, роздільне зберігання відходів, збір та зберігання металевих і неметалевих відходів та стружки (т.2, а.с. 01). 
Відповідно до Протоколу 09 засідання комісії корпусу вантажного вагонобудування за підсумками роботи за вересень 2020 від 12 жовтня 2020 року, на засіданні доведено, що не виконано показник «культури виробництва» по складально-зварювальному виробництву в частині стану робочого місця, зовнішнього вигляду робітника, цільового використання тари та роздільного зберігання відходів. За недбале ставлення до своїх обов`язків, відсутність контролю за підлеглим персоналом готується наказ про покарання заступника начальника з виробництва ОСОБА_1 - оголошення догани та позбавлення 30 % премії за вересень місяць (т.2, а.с. 02-03).
Згідно акту від 26 жовтня 2020 року, складеного начальником корпусу вантажного вагонобудування ОСОБА_4 , заступником начальника по підготовці виробництва ОСОБА_6 , уповноваженим з охорони праці ОСОБА_7 , заступник начальника корпусу вантажного вагонобудування з виробництва ОСОБА_1 відмовився від надання письмових пояснень з приводу невиконання пунктів Положення про культуру виробництва (т.1, а.с. 170).
Згідно наказу №51-с від 27 жовтня 2020 року, головою правління ОСОБА_2 за систематичне невиконання вимог трудового договору та правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення, а саме звільнення з 27 жовтня 2020 року згідно пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України.
Як вбачається з наказу №51-с від 27 жовтня 2020 року, підставою звільнення слугувало те, що розпорядженням директора виробництва №В2 від 21 вересня 2020 року «Про виконання вимог СТП 08.108-2020» КВВ (відповідальний – заступник начальника з виробництва ОСОБА_1 ) в строк до 07 жовтня 2020 року на адресу УП необхідно було надати звіт про виконання п.10.1 СТП 08.108-2020 «Порядок розроблення, погодження та оформлення документації за матеріальними нормативам» в частині виконання норм витрат та заходів щодо економії матеріалів. Станом на 16 жовтня 2020 року звіти за липень, серпень, вересень не надані, чим порушено вимоги посадової інструкції заступника начальника КВВ з виробництва, в частині п.2.4 «дотримання вимог чинної СМП», п.2.9 «контроль за забезпеченням своєчасного перегляду в установленому порядку виробничих витрат, запровадження технічно обґрунтованих норм», а також даного розпорядження. Заступник начальника ОСОБА_1 неодноразово/систематично притягувався до дисциплінарної відповідальності протягом року (наказ №43с від 30 вересня 2020 року, №50с від 26 жовтня 2020 року) (т.1, а.с. 64).
Згідно розпорядження №В2 від 21 вересня 2020 року «Про виконання вимог СТП08.108-2020», за підписом в.о. директора виробництва Б.А. Столбова, запропоновано начальнику КВВ, КПВ, ССК, ПВЦ, термічного цеху надати звіт по контролю виконання затверджених норм витрат та заходів щодо економії матеріалів за 3-й квартал 2020 року в строк до 07 жовтня 2020 року (т.1, а.с. 66).
Як встановлено в судовому засіданні місцевим судом та не заперечується сторонами по справі, та зокрема підтверджується СТП 08.47-2019 «Контроль виконання поставлених задач», розпорядження №В2 від 21 вересня 2020 року «Про виконання вимог СТП08.108-2020», за підписом в.о. директора виробництва Б.А. Столбова, відноситься до документів системи менеджменту на підприємстві. 
Як вбачається з резолюції, що міститься на розпорядженні №В2 від 21 вересня 2020 року «Про виконання вимог СТП08.108-2020», 21 вересня 2020 року начальник КВВ Джгунджгія Б.К. надав розпорядження позивачу ОСОБА_1 підготувати відповідний звіт у строк встановлений розпорядженням В2 від 21 вересня 2020 року (т.1, а.с. 66).
Місцевим судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що розпорядження №В2 від 21 вересня 2020 року «Про виконання вимог СТП08.108-2020» виконано не було.
Згідно Акту виконання комісійного огляду побутових приміщень КВВ пошкоджених в період з 7 січня по 24 січня 2021 року (період локдауну), затвердженого начальником КВВ Джгунджгія Б.К. 25 січня 2021 року, станом на 25 січня 2021 року було проведено огляд приміщень для зберігання конструкторської та технологічної документації, приміщення секретаря (прийомної) КВВ. За підсумками виконаного огляду було зафіксовано, що в період з 7 січня по 24 січня (період локдауну) поточного року, під впливом атмосферних опадів у цих приміщеннях були виявлені місця протікання і руйнування елементів стяжки, здуття паркетної дошки, здуття та руйнування меблів, так само під впливом вологи було пошкоджено конструкторську та технологічну документацію, журнали обліку робочих копій КД, журнали вхідної кореспонденції за 2019 – 2020 роки, журнали відхилення на досвідчені робочі записи тощо. Вирішено внести пункт по виконанню ремонту приміщення архіву КГВ, а також утилізувати пошкоджену документацію (т.2, а.с. 25).
Місцевим судом зазначено, що за викладених обставин встановити чи реєструвалося Розпорядження №В2 від 21 вересня 2020 року «Про виконання вимог СТП08.108-2020», за підписом в.о. директора виробництва Б.А. Столбова, у журналі реєстрації вхідної кореспонденції корпусу вантажного вагонобудування ПАТ « Крюківський вагонобудівний завод» не представляється можливим.
Відповідно до Стандарту підприємства СТП 08.47-2019 «Контроль виконання поставлених задач» (п.4.4) члени правління, директори, керівники структурних підрозділів ПАТ « Крюківський вагонобудівний завод» та підприємств, в яких ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» є засновником, (відповідальні виконавці, співвиконавці) несуть персональну відповідальність за: своєчасне та повне виконання поставлених завдань на основі наказів, протоколів, розпоряджень та ін., в тому числі завдань Голови Наглядової Ради – Президента товариства, Голови правління – директора ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод», отриманих по електронній пошті, журналу, а також у формі особистого доручення; надання документів щодо виконання поставлених завдань на адресу Голови Наглядової Ради – Президента товариства, Голови правління – директора ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» у відповідності з визначеними термінами; достовірність, повноту і якість інформації, що надається, та її відповідність поставленого завдання.
Згідно п.4.5 Стандарту підприємства СТП 08.47-2019 «Контроль виконання поставлених задач» виконавці несуть відповідальність за: виконання завдань керівників у встановлені строки; своєчасне надання документів на адресу керівника, щодо виконання поставлених завдань; достовірність, повноту та якість наданої інформації та її відповідність до поставленого завдання (т.1, а.с. 91-93).
Наказом №611-ос від 27 жовтня 2020 року припинено трудовий договір з заступником начальника корпусу (цеху) з виробництва корпусу вантажного вагонобудування на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання обов`язків, покладених трудовим договором. Підстава звільнення: наказ №51-с від 27 жовтня 2020 року. Звільнення узгоджене з профспілковою організацією (т.1, а.с. 65). 
Згідно подання в.о. директора з персоналу, соціальних питань та режиму ОСОБА_5 , останній звернувся до Голови виборчого органу первинної профспілкової організації корпусу вантажного вагонобудування розглянути подання на засіданні виборчого органу первинної профспілкової організації корпусу вантажного вагонобудування та дати згоду на звільнення з ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України (за систематичне невиконання обов`язків, покладених трудовим договором) ОСОБА_1 - заступника начальника корпусу (цеху) з виробництва корпусу вантажного вагонобудування. Дата звільнення – 27 жовтня 2020 року (т.1, а.с. 99).
Відповідно до протоколу №10 та витягу з протоколу №10 засідання виборного органу первинної профспілкової організації корпусу вантажного вагонобудування від 27 жовтня 2020 року, членами профспілкової організації надано дозвіл на звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України ОСОБА_1 (т.1, а.с. 100, 230).
08 лютого 2021 року директор з персоналу, соціальних питань та режиму ОСОБА_8 повторно звернувся з поданням до Голови виборчого органу первинної профспілкової організації корпусу вантажного вагонобудування розглянути матеріали на засіданні виборного органу первинної профспілкової організації корпусу вантажного вагонобудування і дати згоду на звільнення з заводу заступника начальника корпусу з виробництва ОСОБА_1 за систематичне невиконання обов`язків, покладених трудовим договором (пункт 3 частини першої статті 40 КЗпП України). Дата звільнення – 27 жовтня 2020 року (т.1, а.с. 101).
Як встановлено в судовому засіданні місцевого суду та не заперечується сторонами по справі, ОСОБА_1 листом був запрошений на засідання цехового комітету профспілки з приводу питання щодо його звільнення з ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод». Повідомлено, що засідання відбудеться 16 лютого 2021 року о 09 год. 00 хв. в кабінеті начальника корпусу вантажного вагонобудування та одночасно роз`яснено, що в разі його неявки питання буде вирішено без його участі (т.1, а.с. 103, 123).
ОСОБА_1 , за підписом його представника - ОСОБА_9 , 15 лютого 2021 року за вих.№7 було надано відповідь на лист – запрошення ОСОБА_1 на засідання цехового комітету профспілки, яким повідомлено, що ОСОБА_1 звільнений з ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» майже чотири місці назад, він не являється його працівником , а тому останній не може прибути 16 лютого 2021 року о 09 год. 00 хв. в кабінет керівника корпусу вантажного вагонобудування, який находиться на охоронюваній території ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод». Будь-якого дозвільного документу на проходження на територію ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» надано не було та порядок проходження не роз`яснено. Окрім того вказано, що ОСОБА_1 не надав згоду на спілкування ним недержавною мовою, на отримання кореспонденції не на державній мові, а тому запрошення не вважає офіційним запрошенням (т.1, а.с. 124-125). 
Відповідно до протоколу №2 та витягу з протоколу №2 засідання виборного органу первинної профспілкової організації корпусу вантажного вагонобудування від 16 лютого 2021 року, членами профспілкової організації надано згоду на звільнення ОСОБА_1 за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України (т.1, а.с. 229, 102). 
Позиція апеляційного суду
Щодо строку на звернення до суду
Частиною першою статті 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Встановлені статтями 228, 233 КЗпП Українистроки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін.
У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк (висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 06 квітня 2016 року у справі № 6-409цс16 та Верховного Суду, викладений у постанові від 08 березня 2023 року по справі № 734/1795/20).
Відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.
Поважними причинами пропущення строку звернення до суду за вирішенням трудового спору визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами щодо неможливості такого звернення.
Аналогічні за змістом висновки містяться в постановах Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 243/9604/18, від 02 грудня 2020 року у справі № 203/2276/19, від 29 червня 2021 року у справі № 588/1672/18.
Пункт 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Тобто він втілює «право на суд», яке, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розпочати провадження в суді за цивільним позовом та отримати його вирішення (наприклад, пункт 25 рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», пункт 50 рішення у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 52 рішення у справі «Меньшакова проти України»).
Виходячи з аналізу прецедентної практики Європейського суду з прав людини щодо застосування пункту 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в аспекті «права на суд», тлумачення статті 233 КЗпП України, початок перебігу строку звернення особи для захисту порушених законних прав та інтересів у сфері трудових правовідносин слід обчислювати від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про обставини порушення її прав.
Так, у статті 234 КЗпП України не передбачається перелік поважних причин для поновлення строку, оскільки їх поважність має визначається в кожному випадку, залежно від конкретних обставин. Вочевидь, що як поважні причини пропущення строку, встановленого в частині першій статті 233 КЗпП України, мають кваліфікуватися ті, які об`єктивно перешкоджали чи створювали труднощі для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.
У справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.
З матеріалів справи вбачається, що 25 березня 2021 року представник позивача подала до суду першої інстанції заяву про збільшення позовних вимог, у якій прохала суд: поновити строк для подачі заяви про збільшення позовних вимог; визнати незаконним та скасувати наказ голови правління – директора ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» Крамаренка М.В. від 26 жовтня 2020 року за № 50-с про оголошення ОСОБА_1 догани за порушення трудової дисципліни; визнати незаконним та скасувати наказ голови правління – директора ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» Крамаренка М.В. від 30 вересня 2020 року за № 43-с про оголошення догани ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни.
Позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 2 частини другої статті 49 ЦПК України).
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 січня 2021 року відкрито провадження у даній справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 04 лютого 2021 року о 10 год. 30 хв.
03 лютого 2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з метою підготовки відзиву на позов.
Місцевим судом судове засідання відкладено на 10 березня 2021 року о 10 год. 30 хв.
09 березня 2021 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з її зайнятістю в іншому судовому засіданні.
В подальшому, судове засідання місцевим судом було відкладено на 25 березня 2021 року о 14 год. 30 хв.
Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
З вищевказаного вбачається, що пропущений строк на звернення до суду може бути поновлений судом лише виключно за заявою учасника справи, який у поданому ним процесуальному документі має навести поважність підстав для його поновлення.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 березня 2021 року, зокрема заяву про збільшення позовних вимог представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Артюх А.П. у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу прийнято до розгляду.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
З вищевказаного вбачається, що представник позивача, звертаючись до місцевого суду, прохала, зокрема поновити строк для подачі заяви про збільшення позовних вимог, натомість заява про поновлення строку для звернення до суду, що передбачений статтею 233 КЗпП України, останньою не заявлялося, що в свою чергу виключає можливість суду його поновлення за власною ініціативою.
Крім того, колегія суддів наголошує, що початок перебігу строку звернення особи для захисту порушених законних прав та інтересів у сфері трудових правовідносин обчислюється від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про обставини порушення її прав.
Враховуючи, що з вище зазначеними позовними вимогами позивач звернувся до суду з пропуском строку, що передбачений статтею 233 КЗпП України, що підтверджується підписом позивача про його ознайомлення з оскаржуваними наказами та поясненнями останнього у місцевому суді (вказав про їх ознайомлення 27 жовтня 2020 року), то колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що дані позовні вимоги заявлені з пропуском строку на звернення до суду, а позивач у свою чергу не подав заяву про його поновлення, що виключає процесуальну можливість суду для її задоволення.
Щодо згоди первинної профспілкової організації 
За приписами статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених, зокрема пунктом 3 статті 40 КЗпП України може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України чи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового та митного законодавства.
Статтею 252 КЗпП України та частиною третьою статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено, що звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання професійних спілок).
Отже, системний аналіз указаних норм закону дозволяє зробити висновок, що попередня згода чи незгода на звільнення працівника, який є членом профспілкової організації, з боку профспілкової організації є засобом захисту прав працівника, і це право на захист не може бути обмежено.
Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 01 жовтня 2013 року (справа № 21-319а13), від 25 березня 2014 року (справа № 21-44а14), у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року (справа № 336/5828/16-ц).
Разом з тим, згідно з частиною дев`ятою статті 43 КЗпП України, якщо розірвання трудового договору з працівником проведено роботодавцем без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.
Пленумом Верховного Суду України у пункті 15 Постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що суд, встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Не буде суперечити закону, якщо до профспілкового органу в такому випадку звернеться власник чи уповноважений ним орган або суддя при підготовці справи до судового розгляду. Аналогічним чином вирішується спір про поновлення на роботі, якщо згоду профспілкового органу на звільнення визнано такою, що не має юридичного значення. Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.
Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу №10 та витягу з протоколу №10 засідання виборного органу первинної профспілкової організації корпусу вантажного вагонобудування від 27 жовтня 2020 року, членами профспілкової організації надано дозвіл на звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України ОСОБА_1 .
Позивач вказував, що вищезазначене погодження було отримано з порушенням його порядку, оскільки ОСОБА_1 не був запрошений на засідання виборного органу первинної профспілкової організації за для надання власних пояснень.
Водночас, 08 лютого 2021 року директор з персоналу, соціальних питань та режиму ОСОБА_8 повторно звернувся з поданням до Голови виборчого органу первинної профспілкової організації корпусу вантажного вагонобудування розглянути матеріали на засіданні виборного органу первинної профспілкової організації корпусу вантажного вагонобудування і дати згоду на звільнення з заводу заступника начальника корпусу з виробництва ОСОБА_1 за систематичне невиконання обов`язків, покладених трудовим договором (пункт 3 частини першої статті 40 КЗпП України), дата звільнення – 27 жовтня 2020 року.
Як встановлено в судовому засіданні місцевого суду та не заперечується сторонами по справі, ОСОБА_1 листом був запрошений на засідання цехового комітету профспілки з приводу питання щодо його звільнення з ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод». Повідомлено, що засідання відбудеться 16 лютого 2021 року о 09 год. 00 хв. в кабінеті начальника корпусу вантажного вагонобудування та одночасно роз`яснено, що в разі його неявки питання буде вирішено без його участі.
ОСОБА_1 , за підписом його представника - ОСОБА_9 , 15 лютого 2021 року за вих.№7 було надано відповідь на лист – запрошення ОСОБА_1 на засідання цехового комітету профспілки, яким повідомлено, що ОСОБА_1 звільнений з ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» майже чотири місці назад, він не являється його працівником, а тому останній не може прибути 16 лютого 2021 року о 09 год. 00 хв. в кабінет керівника корпусу вантажного вагонобудування, який находиться на охоронюваній території ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод». Будь-якого дозвільного документу на проходження на територію ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» надано не було та порядок проходження не роз`яснено. Окрім того вказано, що ОСОБА_1 не надав згоду на спілкування ним недержавною мовою, на отримання кореспонденції не на державній мові, а тому запрошення не вважає офіційним запрошенням.
Враховуючи відповідь представника позивача та показання ОСОБА_1 у судовому засіданні під час розгляду справи місцевим судом, вбачається, що останній був належним чином проінформований про розгляд питання щодо надання згоди на його звільнення виборним органом первинної профспілкової організації.
Відповідно до протоколу №2 та витягу з протоколу №2 засідання виборного органу первинної профспілкової організації корпусу вантажного вагонобудування від 16 лютого 2021 року, членами профспілкової організації надано згоду на звільнення ОСОБА_1 за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 336/5828/16-ц прийшла до висновку, що як при звільненні члена профспілкової організації без отримання попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (стаття 43 КЗпП України), так і при звільненні члена виборного профспілкового органу без отримання попередньої згоди виборного органу, членом якого він є, а також вищого виборного органу цієї профспілки (стаття 252 КЗпП) суд має зупинити провадження по справі та запитати відповідний орган щодо згоди на звільнення. Відсутність такого рішення під час звільнення працівника сама по собі не є безумовною підставою для його поновлення на роботі, оскільки така згода або незгода на звільнення може бути витребувана судом при вирішенні трудового спору.
Враховуючи надання згоди первинною профспілковою організацією на звільнення ОСОБА_1 , а також правову позицію Верховного Суду, колегія суддів дійшла до висновку, що даний довід особи, яка подала апеляційну скаргу не має суттєвого значення при розгляді справи при даних її обставинах. 
Щодо застосованих дисциплінарних стягнень
Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Згідно зі статтею 31 КЗпП України власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.
Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.
Згідно зі статтею 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці.
Статтею 149 КЗпП України визначено порядок застосування дисциплінарних стягнень. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Працівник може бути звільнений з роботи на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України, якщо після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення, яке не втратило юридичної сили за давністю і не зняте достроково (стаття 151 КЗпП України), він знову вчинив проступок на роботі.
При вирішенні спорів осіб, звільнених згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, необхідно враховувати, що роботодавець вправі розірвати трудовий договір з цієї підстави лише за умови, що до працівника раніше застосовувалось дисциплінарне стягнення і на момент повторного невиконання ним без поважних причин трудових обов`язків його не знято і не погашено.
Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов:
- порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудових функцій працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку;
- невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин, умисно або з необережності;
- невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинне бути систематичним;
- враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів;
- з моменту виявлення порушення до дисциплінарного звільнення може минути не більше місяця.
Для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше.
Під час розгляду справи роботодавець зобов`язаний довести факт вчинення працівником нового порушення трудових обов`язків, якими він обґрунтовував наказ (розпорядження) про звільнення.
Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 вересня 2020 року по справі № 9901/743/18 (провадження № 11-914заі19).
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу голови правління - директора ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» Крамаренка М.В. №43-с від 30 вересня 2020 року ОСОБА_1 оголошено догану і позбавлено премії та винагород, передбачених чинними у ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» положеннями, у розмірі 100 % починаючи з серпня 2020 року та на весь термін дії дисциплінарного стягнення. Попереджено, що за повторне невиконання внутрішніх нормативних документів підприємства та розпоряджень голови правління або Голови Наглядової ради - Президента товариства будуть застосовані суворіші заходи дисциплінарного характеру.
Наказом №50-с від 26 жовтня 2020 року «Про покарання за недотримання культури виробництва» ОСОБА_1 за невиконання госпрозрахункового показника з культури виробництва, за відсутність контролю підлеглого персоналу, оголошено догану з позбавленням 30 % премії за результатами господарської діяльності за вересень 2020 року, згідно Положення «Про преміювання працівників ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» за результатами господарської діяльності за місяць» та інших видів премій та винагород в розмірах, передбачених діючими на підприємстві положеннями. 
Вище зазначені накази, як було встановлено колегією суддів, у порушенням вимог статті 233 КЗпП України, оскаржено позивачем з пропуском строку на звернення до суду та останнім не подано заяву про його поновлення, що у випадку їх незаконності, є самостійною підставою для відмови у їх скасуванні, а тому вони є чинними.
Згідно наказу №51-с від 27 жовтня 2020 року, головою правління ОСОБА_2 за систематичне невиконання вимог трудового договору та правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення, а саме звільнення з 27 жовтня 2020 року згідно пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України.
Як вбачається з наказу №51-с від 27 жовтня 2020 року, підставою звільнення слугувало те, що розпорядженням директора виробництва №В2 від 21 вересня 2020 року «Про виконання вимог СТП 08.108-2020» КВВ (відповідальний – заступник начальника з виробництва ОСОБА_1 ) в строк до 07 жовтня 2020 року на адресу УП необхідно було надати звіт про виконання п.10.1 СТП 08.108-2020 «Порядок розроблення, погодження та оформлення документації за матеріальними нормативам» в частині виконання норм витрат та заходів щодо економії матеріалів. Станом на 16 жовтня 2020 року звіти за липень, серпень, вересень не надані, чим порушено вимоги посадової інструкції заступника начальника КВВ з виробництва, в частині п.2.4 «дотримання вимог чинної СМП», п.2.9 «контроль за забезпеченням своєчасного перегляду в установленому порядку виробничих витрат, запровадження технічно обґрунтованих норм», а також даного розпорядження. Заступник начальника ОСОБА_1 неодноразово/систематично притягувався до дисциплінарної відповідальності протягом року (наказ №43с від 30 вересня 2020 року, №50с від 26 жовтня 2020 року).
Як вбачається з резолюції, що міститься на розпорядженні №В2 від 21 вересня 2020 року «Про виконання вимог СТП08.108-2020», 21 вересня 2020 року начальник КВВ Джгунджгія Б.К. надав розпорядження позивачу ОСОБА_1 підготувати відповідний звіт у строк встановлений розпорядженням В2 від 21 вересня 2020 року.
Місцевим судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що розпорядження №В2 від 21 вересня 2020 року «Про виконання вимог СТП08.108-2020» виконано не було.
Судом першої інстанції зазначено, що встановити чи реєструвалося Розпорядження №В2 від 21 вересня 2020 року «Про виконання вимог СТП08.108-2020», за підписом в.о. директора виробництва ОСОБА_10 , у журналі реєстрації вхідної кореспонденції корпусу вантажного вагонобудування ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» не представляється можливим, оскільки під впливом вологи було пошкоджено конструкторську та технологічну документацію, журнали обліку робочих копій КД, журнали вхідної кореспонденції за 2019 – 2020 роки, що підтверджується Актом виконання комісійного огляду побутових приміщень КВВ пошкоджених в період з 7 січня по 24 січня 2021 року.
Водночас, в судовому засіданні у суді першої інстанції свідок ОСОБА_4 надав пояснення, згідно яких Розпорядження №В2 від 21 вересня 2020 року «Про виконання вимог СТП08.108-2020» було передано позивачу ОСОБА_1 на оперативній нараді та останньому ним особисто, як начальником корпусу, було надано вказівку про його виконання шляхом нанесення відповідної резолюції.
Показання свідків - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи (стаття 90 ЦПК України).
Місцевим судом перешкод для допиту свідків встановлено не було, свідків під розписку попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання та приведено до присяги.
В свою чергу, позивачем клопотання про допит свідків, які б могли надати протилежні свідчення наданим показам допитаних свідків, не заявлялось, належних та допустимих доказів заінтересованості останніх у розгляді даної справи суду не надано. 
Отже, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт обізнаності позивача ОСОБА_1 щодо необхідності виконання Розпорядження №В2 від 21 вересня 2020 року «Про виконання вимог СТП08.108-2020», та обов`язок виконання позивачем вказаного розпорядження передбачено його посадовою інструкцією, локальними актами підприємства.
Враховуючи систематичність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за невиконання чи неналежне виконання ним трудових обов`язків, колегія суддів дійшла до висновку, що його звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України відбулося згідно норм чинного законодавства.
Щодо інших доводів апеляційної скарги 
В апеляційній скарзі особа, яка її подала зазначає, що письмові докази відповідачем подано не державною мовою, що в свою чергу виключає можливість їх прийняття судом як допустимого доказу.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено подання письмових доказів в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Крім того, факт обізнаності позивача про зміст даних доказів підтверджується його підписом на них, що свідчить про відсутність перешкод ОСОБА_1 наводити свої заперечення щодо них.
Також позивачем не доведено належними, достовірними та достатніми доказами факт його непідписання Акту оцінки культури виробництва корпусу вантажного вагонобудування за вересень 2020 року. Позивачем не заявлялися й клопотання про проведення експертного дослідження з метою встановлення дійсності його доводів.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 ЦПК України).
Колегія суддів зазначає, що постанова Полтавського апеляційного суду від 03 березня 2022 року у справі №537/3647/20 ухвалена за результатами розгляду справи за позовом ОСОБА_11 до ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод», а тому встановлені в ній обставини справи не мають преюдиційного значення при розгляді даної справи.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Артюх А.П.,а рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 квітня 2022 року – залишити без змін.
Щодо судових витрат
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

                                               П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Артюх Анжела Петрівна – залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 квітня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 травня 2023 року.

Головуючий                                                                В.П. Пікуль 

Судді                                                                        П.С. Абрамов

                                                                               Т.В. Одринська