ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" квітня 2023 р.           Справа№ 910/3881/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Коробенка Г.П.
суддів:            Козир Т.П. 
          Кравчука Г.А. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Есомм Со"
на рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2022 (повний текст складено 22.09.2022)
у справі №910/3881/22 (суддя Ломака В.С.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Есомм Со"
про стягнення 195478,80 грн.

                                                   УСТАНОВИВ:

          Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСОММ СО" (далі - відповідач) штрафних санкцій за порушення умов укладеного між сторонами договору від 01.04.2020 року   № 01-078537-20 про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в частині вчасного виконання робіт у загальному розмірі 195 478,80 грн., з яких:       140 962,80 грн. - пеня, 54 516,00 грн. - штраф.
          Позов обґрунтовано тим, що всупереч умовам Договору відповідач ні у встановлений цією угодою строк - до 01.12.2020 року, ні станом на      дату подання позовної заяви не передав позивачу виконаних за Договором робіт, жодних актів приймання-передачі робіт між сторонами підписано не було.
          Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.09.2022 у справі №910/3881/22  позов задоволено.
             Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСОММ СО" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 140 962 (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят дві) грн. 80 коп. пені, 54 516 (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот шістнадцять) грн. 00 коп. штрафу, а також 2 932 (дві тисячі дев`ятсот тридцять дві) грн.18 коп. витрат по сплаті судового збору.
             Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що  відповідач несвоєчасно виконав взятий на себе обов`язок щодо виконання робіт за Договором, а розмір нарахованих позивачем пені та штрафу відповідає вищезазначеним приписам законодавства та положенням Договору.
          Не погодившись із зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Есомм Со" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення від 22.09.2022 скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
          Апеляційну скаргу відповідач обґрунтовує тим, що при виконанні робіт за договором відповідач не міг знати, що прийняття рішень органами державної влади виходитиме за рамки строку договору, тому апелянт вважає про відсутність порушення зобов`язання з його сторони, а отже відсутні підстави для застосування до нього відповідальності, передбаченої п. 5.1, 5.2 договору.
          Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2022 апеляційну скаргу у справі №910/3881/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Коробенко Г.П., судді: Козир Т.П., Кравчук Г.А.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2023 після усунення недоліків, відкрито апеляційне провадження у справі №910/3881/22 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.          
          На адресу суду надійшов відзив від представника позивача, у якому останній заперечує проти задоволення апеляційної скарги і просить оскаржуване рішення залишити без змін. При цьому позивач  зазначив, що заявлені позивачем вимоги до відповідача про стягнення штрафних санкцій відповідають умовам і способам захисту порушеного права та законного інтересу, передбачених договором та чинним законодавством. Крім цього представник звернув увагу апеляційного суду на те, що відповідач був ознайомлений з тендерною документацією та умовами договору, відповідно зі своїми обов`язками і строками виконання зобов`язань, отже відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності за порушення строків виконання робіт.
          Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного  рішення,  вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з  огляду  на  наступне.                              
           01.04.2020 року між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю      "ЕСОММ СО" (виконавець) укладено договір № 01-078537-20 про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (далі - Договір), за умовами якого виконавець зобов`язується виконати роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок; внесення відомостей про земельні ділянки, які відводяться, до Державного земельного кадастру та отримання витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки; забезпечення заходів щодо отримання позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації, у випадках, передбачених   Законом України "Про державну експертизу землевпорядної документації"; подача на внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та отримання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельні ділянки під опорами ПЛ 330 кВ Слов`янська ТЕС - Куп`янськ (інв. № 3021/1) на території Куп`янського району Харківської області, з дотриманням державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, а замовник, у свою чергу, - прийняти та оплатити належно виконані роботи.
          Технічні, економічні та інші вимоги до документації із землеустрою викладені у завданні на виконання робіт (додаток 1 до Договору) та календарному плані (додаток 2 до Договору), що є невід`ємними частинами Договору (пункт 1.2 Договору).
          Згідно з пунктом 4 завдання на виконання робіт за Договором (додаток 1) визначено роботи виконати відповідно до вимог чинних нормативно-правових актів, що регулюють земельні відносини в Україні, зокрема:
           1. Отримання дозволу органу, уповноваженого передавати земельні ділянки у власність або у користування, на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок згідно зі статтями   122   та   123 Земельного кодексу України   (окремо на кожну ділянку);
           2.   Встановлення місцезнаходження земельних ділянок під опорами повітряних ліній (ПЛ) шляхом здійснення виконавчої зйомки земельних ділянок, на якій знаходиться опори ПЛ. Кадастрова зйомка земельних ділянок згідно зі   статтею 198 Земельного кодексу України;
           3.   Складання списку землевласників (землекористувачів), з якими виникає земельний спір щодо меж або прав на земельну ділянку під розміщення опор ПЛ;
           4.   Розроблення та погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування ПЛ 330 кВ Слов`янська ТЕС - Куп`янськ (інв. № 3021/1) на території Куп`янського району Харківської області (проекти землеустрою);
           5.   Отримання витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки на підставі розроблених проектів землеустрою;
           6.   Здійснення заходів щодо отримання позитивного висновку державної експертизи проектів землеустрою у випадках, передбачених   Законом України "Про державну експертизу землевпорядної документації";
           7.   Отримання рішення органу, уповноваженого передавати земельні ділянки у власність або у користування, про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, згідно з пунктом 6   статті 123 Земельного кодексу України   та передачу їх у власність або у користування замовнику;
           8. Забезпечення реєстрації прав на земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та отримання відповідних витягів з реєстру.
          Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Договору загальна вартість робіт за цим правочином становить 778 800,00 грн., в тому числі ПДВ 129 800,00 грн., згідно з додатком 4 до Договору (кошторис на виконання робіт). Оплата в розмірі 778 800,00 грн., в тому числі ПДВ 129 800,00 грн. здійснюється замовником поетапно, протягом 25 банківських днів з дати підписання сторонами акта приймання-передачі робіт на суму виконаних робіт в розрізі опор ПЛ та за наданим виконавцем (після підписання замовником зазначеного акта) рахунком-фактурою.
Пунктом 3.1 Договору передбачено, що приймання виконаних робіт за цим Договором оформляється актом приймання-передачі робіт. Акт приймання-передачі повинен мати визначені чинним законодавством реквізити первинного документа. Один примірник акта після підписання замовником повертається виконавцю.
          Згідно з пунктом 4.1 Договору початок робіт з дати підписання Договору сторонами, закінчення - до 01.09.2020 року.
          Пунктами 4.3, 4.4 означеної угоди встановлено, що у разі виникнення на будь-якій стадії виконання робіт за Договором об`єктивних обставин, що унеможливлюють подальше виконання робіт за Договором, не з вини виконавця та не з вини замовника, сторона, що виявила такі обставини, повинна в письмовому вигляді протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту виявлення таких обставин повідомити про це іншу сторону. В такому випадку сторони вправі скласти акт про прийняття фактично виконаних робіт, які виконані станом на дату відправлення такого повідомлення.                                        
      Пунктом 5.2.2 договору визначено, що за порушення строків виконання робіт виконавець сплачує замовнику пеню згідно з ч. 2 ст. 231 ГК України у розмірі 0, 1 % (нуль цілих одна десята відсотка) вартості робіт, строк виконання яких порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів виконавець повинен додатково сплатити замовнику штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.
          Відповідно до п. 5.3 договору, сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання , якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.
          За умовами пунктів 6.2, 6.3 Договору у разі виникнення обставин непереборної сили, інших форс-мажорних обставин, сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором за умови надання доказів (документа) щодо таких обставин стороною, яка посилається на будь-яку з цих обставин як на підставу для звільнення її від відповідальності, та доведення нею причинного зв`язку між виникненням таких обставин та неможливістю виконання зобов`язань, а також якщо на момент початку цих обставин сторона, яка на них посилається, не знаходилася в простроченні виконання своїх зобов`язань за Договором.
          Якщо унаслідок дії непереборної сили, інших форс-мажорних обставин (техногенного, природного/соціально-політичного/військового характеру/обставин юридичного форс-мажору (дія/рішення органів державної влади, органів/установ, що містять заборону або обмеження з питань, які мають пряме (безпосереднє) відношення до виконання Договору)), унеможливлюється виконання будь-якою стороною зобов`язань за Договором, така сторона повинна повідомити у письмовій формі про це іншу сторону протягом п`яти календарних днів з дати її виникнення.
          Пунктами 6.4 та 6.5 цього правочину передбачено, що неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї із сторін про неможливість виконання прийнятих за Договором зобов`язань позбавляє сторону права посилатись на будь-яку вищевказану обставину як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань. Доказом дії обставин непереборної сили, інших форс-мажорних обставин є документи (оригінали), видані Торгово-промисловою палатою України, іншим компетентним органом/установою.
          З матеріалів справи вбачається, що листом від 26.08.2020 року № 26/08/1113 відповідач, враховуючи виконаний ним обсяг робіт та з метою досягнення результату предмета Договору, звернувся до позивача з пропозицією продовжити термін дії виконання зобов`язань та термін дії Договору до 01.12.2020 року, а також закріплення означених змін у відповідній додатковій угоді.
           03.09.2020 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до Договору, якою внесено зміни до пунктів 4.1, 9.1 цього правочину та пункту 1 його додатку 6. Крім того, означеною додатковою угодою встановлено, що її умови відповідно до частини 3   статті 631 Цивільного кодексу України   поширюються на правовідносини між сторонами, які виникли та фактично склалися між сторонами до дати її укладення.
          За змістом пункту 9.1 Договору, з урахуванням додаткової угоди від 03.09.2020 року № 1 до нього, останній набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 року.
          Проте, відповідач всупереч умовам договору у строк до 01.12.2020 не передав виконаних робіт за договором, листом № 01/51399 позивач звернувся до відповідача з претензією про сплату пені та штрафу, нарахованих внаслідок несвоєчасного виконання робіт за Договором. 
          Зважаючи на вищевикладені обставини, позивач звернувся до місцевого суду з позовом про стягнення з відповідача пені у розмірі 140 962,80 грн., нарахованої у період з   01.12.2020 року по 30.05.2021 року на суму Договору в розмірі 778 800,00 грн. та заявленої до стягнення внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язань за Договором, а також 54 516,00 грн. штрафу, що становить 7 % від вартості прострочених понад 30 днів робіт.
          Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що до укладення між сторонами Договору позивач звертався до Глушківської сільради Куп`янського району Харківської області з клопотанням про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок по опорах в селі Глушковка №№ 341, 342, 343, 344, в селі Колісниківка опори №№ 336, 337, 338, 339, 340; загальна кількість: 9 опор (загальна кількість опор по Договору - 49 опор).
           11.09.2020 року відповідач направив у Курилівську сільську об`єднану територіальну громаду клопотання щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок під опорами №№ 318 А, 321, 322, 323, 324, 325, 326, 327, 328, 329, 332, 333, 335, 345, 346, 347, 348, 302, 303, 304, 305, 306, 307, 308, 309, 310, 311, 312, 313, 314, 315, 316, 317, 317 А, 318.
12.10.2020 року Курилівська сільська об`єднана територіальна громада своїм рішенням № 339 надала дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок під опорами №№ 318, 318 А, 319, 320, 321, 322, 323, 324, 325, 326, 327, 328, 329, 332, 333 та рішенням № 340 надала дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок під опорами №№ 345, 346.                                                                                                     
Однак, у рішенні цього органу місцевого самоврядування була допущена помилка щодо переліку опор № 345 та № 346 і не було зазначено опори № 347 та № 348. Крім того, сільська рада у наведених рішеннях зазначила про надання земельних ділянок в оренду, а не в постійне користування.
23.11.2020 відповідач надіслав позивачу лист № 23/11/1268/1 у якому інформував про стан виконання робіт та просив продовжити термін виконання робіт та терміну дії договору для отримання рішень в Курилівській сільській раді.
           25.11.2020 року відповідач направив Курилівській сільській об`єднаній територіальній громаді клопотання про внесення змін в її рішення стосовно надання земельних ділянок в постійне користування.
           30.11.2020 відповідач направив лист № 30/11/1279 про стан виконання договору та вдруге просить позивача про продовження терміну виконання робіт та виконання договору.
           03.12.2020 позивач листом № 01/44084 надав відповідь на лист від 30.1.2020 № 30/11/1279, у якому зазначив, що відповідач не обґрунтував та не надав документальне підтвердження обставин, які є підставою для внесення змін у договір щодо строку.
           09.12.2020 відповідач направив проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок під опорами № 336, 337, 338, 340 в постійне користування для погодження відділом містобудування, архітектури, оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами Куп`янської районної державної адміністрації Харківської області.
           18.12.2020 відповідач направив лист позивачу з повідомленням про те, що отримано висновок  про розгляд документації із землеустрою Держгеокадастру за екстериторіальним принципом від 17.12.2020 № 17505/28-20.
           28.12.2020 відповідач своїм листом надав інформацію про стан виконання договору, а саме щодо отримання висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок під опорами № 336, 337, 338, 340, 342, 344.  
           30.12.2020 року Курилівська сільська рада у відповідь на клопотання відповідача про внесення змін до прийнятих нею рішень повідомила про відсутність такої можливості з огляду на внесення змін до частини 2   статті 92 Земельного кодексу України.
           09.03.2021 року (після закінчення строку дії Договору) відповідач надіслав Курилівській сільській раді відповідь на її лист від 30.12.2020 року № 02-21/2261 з обґрунтуванням наявності у Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" права на отримання земельних ділянок у постійне користування.
           21.04.2021 року Курилівська сільська рада своїм рішенням № 474 вирішила внести зміни до рішення від 12.10.2020 року № 340 (де були допущені помилки) та виклала його належним чином відповідно до клопотання, поданого відповідачем ще 11.09.2020 року.
           27.04.2021 року відповідач надіслав клопотання до Курилівської сільської ради щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування під опорою № 318 або внесення змін до пункту 1 рішення 319 від 12.10.2020 року.
           12.05.2021 року відповідач листом № 12/05/1 надіслав Курилівській сільській раді клопотання про внесення змін до рішення № 73 від 20.02.2020 рок, а саме щодо надання земельної ділянки під опорою № 341 у постійне користування.
           13.05.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕСОММ СО" надіслало клопотання № 13/05/235 про погодження технічної документації щодо відведення земельних ділянок у постійне користування під опорами №№ 318, 341, 339.
           15.06.2021 року Курилівська сільська рада рішеннями № 576, 577 затвердила проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування під опорами №№ 343, 340.
           15.06.2021 року відповідач надіслав клопотання до Курилівської сільської ради щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок під опорами №№ 330, 331, 334, 335 у постійне користування.
           27.07.2021 року Курилівська сільська рада рішенням № 858 надала дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок під опорами   №№ 330, 331, 334, 335.
           09.08.2021 року, 10.08.2021 року та 12.08.2021 року відповідач надіслав клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок під опорами №№ 337, 344, 308, 309, 310 у постійне користування.
           18.08.2021 року Курилівська сільська рада рішеннями №№ 898, 903, 904, 905, 906 затвердила проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування під опорами №№ 308, 309, 310, 344, 340, 337.
           20.09.2021 року та 20.10.2021 року відповідач надіслав клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування під опорами №№ 318, 336.
           19.10.2021 року та 18.11.2021 року Курилівська сільська рада рішеннями №№ 1094, 1186 затвердила проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування під опорами №№ 336, 318.
           30.11.2021 року відповідач надіслав клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування під опорою № 335.
           21.12.2021 року Курилівська сільська рада рішенням № 1359 затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування під опорою № 335.
           05.01.2022 року відповідач надіслав клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування під опорами                               №№ 319, 323, 324, 325, 326, 327, 328, 332, 333, 326, 327, 328, 329, 332, 333.
           20.01.2022 року відповідач надіслав клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування під опорою № 339.
           01.02.2022 року Курилівська сільська рада рішеннями №№ 1525, 1526, 1527, 1528, 1529, 1530, 1531, 1532, 1533, 1534, 1535, 1536 та 1537 затвердила проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування під опорами №№ 338, 342, 319, 323, 324, 325, 326, 327, 328, 329, 332, 333, 339.
          Станом на час звернення з позовом роботи продовжуються з урахуванням воєнного стану. 
          З огляду на вищенаведені обставини, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕСОММ СО" вказувало, що обставини, які унеможливили вчасне виконання відповідачем умов Договору, виникли з вини саме Курилівської сільської ради, про що позивача було повідомлено відповідними листами, а відтак підстави для застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСОММ СО" заходів відповідальності за порушення зобов`язань за означеним правочином відсутні.
          Згідно із частиною першою, другою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
          Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.
          Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
          Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
          Відповідно до частини першої     статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
          Згідно зі     ст. 526 ЦК України, ч. 1     ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього     Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
          Відповідно до     ст. 525 ЦК України     одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не     допускається.
          Відповідно до     ст. 610 ЦК України     порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
          Згідно з ч. 3     ст. 26 Закону України "Про землеустрій" (тут і далі в редакції, чинній на час укладення договору) взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором.
          Відповідно до пп. "в", "г" ч. 2   ст. 28 Закону України "Про землеустрій" розробники документації із землеустрою зобов`язані: виконувати всі умови договору; виконувати роботи із складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором. Максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору.
          Частиною 2 ст. 29 Закону України "Про землеустрій" встановлено, що документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником.
          Відповідно до ч. 4 ст. 28 Закону України "Про землеустрій" у разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачену договором і законом.
          Статтею 1 Закону України "Про землеустрій"   визначено, що документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.
          За приписами статті 22 Закону України "Про землеустрій" землеустрій здійснюється, зокрема, на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою. Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та    Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії.
          Відповідно до   статті 25 Закону України "Про землеустрій"           документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Одним із видів документації із землеустрою є технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
          Відповідно до п. 3, 4 ч. 3 ст. 50 Закону України "Про землеустрій", проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають:
          - копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності);
          - рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом).
          Таким чином, відповідно до чинного на час виконання умов договору  законодавства, необхідною складовою технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для земель державної та комунальної власності була згода органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою.                                     Наведене свідчить, що відповідач відповідно до п.4.3 договору повідомив позивача про наявність об`єктивних обставин, а саме помилок у рішенні органу місцевого самоврядування, які полягали у невірному зазначенні номерів опор та надання земельних ділянок в оренду замість права постійного користування з чим не погодились ні позивач, ні відповідач.
          Суд апеляційної інстанції в даному випадку зважає на те, що відповідно до наявних в матеріалах справи письмових доказів, в період, передбачений календарним планом виконання робіт відповідач вчиняв всі дії для виконання робіт за договором, постійно інформував відповідача про стан виконання робіт, отже порушення строків виконання робіт сталося з обставин, які не залежать від волі відповідача.  
          При цьому посилання позивача на те, що у тендерній пропозиції відповідач погодився виконати вимоги замовника та проекту договору на умовах, зазначених у пропозиції та тендерній документації, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними, оскільки відповідач при підписанні договору не міг спрогнозувати затримку в отриманні відповідних рішень від органів державної влади та місцевого самоврядування.
          З урахуванням зазначеного вище та встановленого факту відсутності у відповідача вини, суд колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої п. 5.2.2 договору, що відповідно є підставою для відмови у позові.
          Щодо розподілу витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції.
           01.11.2021 між ТОВ «Екомм СО» (замовник) та адвокатом Нориком Миколою Володимировичем (виконавець) було укладено договір про надання правової допомоги № 08/21, відповідно до умов якого замовник доручає, в виконавець бере на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надати замовнику правову допомогу у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані з захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів замовника. 
          Додатковою угодою № 2 до договору про надання правової допомоги визначено, що виконавець надає замовнику правову допомогу адвоката у вигляді представництва інтересів замовника в Господарському суді міста Києва за позовною заявою ПАТ «НЕК «Укренерго» № 01/6823 від 10.02.2022 про стягнення штрафних санкцій у сумі 195   478, 80 грн.
          Відповідно до акту № 07/22 від 06.06.2022 надання консультаційних послуг за договором про надання правничої (правової) допомоги № 08/21 від 01.11.2021, вартість послуг адвоката за договором  (щодо позовної заяви 01/6823 від 10.02.2023) складає 14   650, 00 грн.
          Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
          Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).
          У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. 
          Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
           1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
           2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
           3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
          Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
          Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
          До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
          Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
          Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для на-дання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
          Частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
          Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
          У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
          Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
          Частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом на-даних адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
          У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
          При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
          На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції ТОВ «Екомм СО» надало копію договору про надання правової допомоги № 08/21 від 01.11.2021, копію додаткової угоди № 2 до договору про надання правової допомоги, копія акту № 07/22 від 06.06.2022 надання консультаційних послуг, платіжне доручення № 5458 від 21.06.2022, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Норик М.В., ордер про надання правничої допомоги у Господарському суді міста Києва адвокатом Нориком М.В. та детальний опис робіт, відповідно до якого позивач надав наступні послуги:
-          попереднє опрацювання матеріалів, збір матеріалів;
-          опрацювання законодавчої бази, формування правової позиції, отримання додаткових матеріалів (доказів);
-          підготовка процесуальних документів у справі.
          Заява про подання доказів щодо розміру витрат позивача подана до прийняття рішення судом першої інстанції, справа розглядалась в порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи. Дана заява направлена на адресу ПАТ «НЕК «Укренерго» 26.07.2022 цінним-листом з описом вкладення. Заперечень щодо розподілу витрат від позивача не надійшло.
          При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (вказаний правовий висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
          Також суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом (аналогічний висновок викладено в додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №925/1545/20).
          Велика Палата Верховного Суду у постанові  від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним   законом   чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.                                                                                                 Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених до стягнення позивачем витрат на професійну правничу допомогу судом апеляційної інстанції враховано обставини справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог.                                                                                                                            Беручи до уваги характер спірних правовідносин у цій справі та проаналізувавши детальний опис наданих товариству адвокатом послуг, а також з огляду на принципи пропорційності та розумності, колегія суддів вважає, що витрати на правничу допомогу, понесені ТОВ «Економм СО» у суді першої інстанції підлягають стягненню з відповідача у розмірі 14   650, 00 грн.          
          В апеляційній скарзі відповідач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу та суму сплаченого судового збору  за подачу апеляційної скарги. З цього приводу суд зазначає, що до апеляційної скарги додано лише договір про надання правової допомоги, який не містить деталізації наданих послуг та розміру гонорару адвоката,  ордер та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Тітова С.С., доказів понесення витрат не надано, тому на даному етапі питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції не розглядається.
          Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
          Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
          У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.
          Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
          За результатами перегляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Есомм Со" підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2022 у справі №910/3881/22 - скасуванню.
          Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст. 129 ГПК України і покладається на позивача.
           
          Керуючись ст. 129, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

                                                  ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Есомм Со" задовольнити.
          Рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2022 у справі № 910/3881/22 скасувати.
          У задоволенні позову відмовити.
          Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25; код ЄДРПОУ 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Есомм Со" (03115, місто Київ, вулиця Петрицького, будинок 4; код ЄДРПОУ 23735402) 14   650 (чотирнадцять тисяч шістсот п`ятдесят ) грн 00 коп. витрат на правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції.
          Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25; код ЄДРПОУ 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Есомм Со" (03115, місто Київ, вулиця Петрицького, будинок 4; код ЄДРПОУ 23735402) 4 398 (чотири тисячі триста дев`яносто вісім) грн.    27 коп. витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
          Матеріали справи №910/3831/22 повернути суду першої інстанції.
     Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            Г.П. Коробенко 

Судді                                                                                Т.П. Козир

                                                                                Г.А. Кравчук