ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/8489/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Заяць О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  17 травня 2023 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                        Чаку Є.В., 
          суддів:                                                              Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.
за участю секретаря                                         Дудин А.С.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, -

                                                  В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в якому просив:
- визнати незаконним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 05.10.2022 № 916 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким поліцейського ВРПП Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області капрала поліції ОСОБА_1 (жетон НОМЕР_1) звільнено зі служби в поліції;
- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області 03.11.2022 № 520 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 (жетон НОМЕР_1 ) зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»;
- поновити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на службі в Головному управлінні Національної поліції в Чернігівської області на посаді капрала поліції, поліцейського відділу реагування патрульної поліції Ніжинського районного відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області з 04 листопада 2022 року;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівської області (Код з ЄДРПОУ 40108651) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу період з 04 листопада 2022 року по дату винесення у цій справі судом рішення про поновлення на роботі незаконного звільненого працівника з розрахунку 1 398 грн. 22 коп. за кожен день вимушеного прогулу;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на посаді капрала поліції, поліцейського відділу реагування патрульної поліції Ніжинського районного відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області та стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернігівської області (Код з ЄДРПОУ 40108651) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.           Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням  від 14 лютого 2023 року позов задовольнив частково. Змінив наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 03.11.2022 № 520 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 (жетон НОМЕР_1 ) зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», визначивши датою звільнення 05.11.2022. У задоволенні решти позовних вимог - відмовив.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення яким задовольнити позов у повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.  В обґрунтування своєї позиції позивач зазначив, що не проходив медичне освідування та не давав згоди щодо проведення токсикологічного дослідження та на відібрання зразків крові. Позивач зазначив, що на дослідження кров не відбиралась, оскільки в цьому не було потреби через відсутність ознак сп`яніння. Довідка №650 «Результати токсикологічного дослідження» складена з порушенням вимог Інструкції, а тому вважається недійсною, адже Акт медичного огляду особи не складався і висновки не видавалися. Також позивач зазначив, що суд першої інстанції проігнорував пояснення ОСОБА_2 , який вказав, що ОСОБА_1 був тверезий. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом встановлено, що з 07.11.2015 позивач проходив службу на посаді капрала поліції поліцейського відділу реагування патрульної поліції Ніжинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.
05.09.2022 начальником ГУНП в Чернігівській області видано наказ №  1035  про призначення проведення службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень поліцейським ВРПП Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області капралом поліції ОСОБА_1 , яке мало місце 04 вересня 2022 року, та можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області. 
Результати службового розслідування оформлені висновком службового розслідування, який затверджений 05 жовтня 2022 року начальником ГУНП в Чернігівській області В. Нідзельським.
У вказаному висновку зазначено, що під час проведення службового розслідування у діях ОСОБА_1  встановлені порушення службової дисципліни, недотримання ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №  1179, Присяги працівника поліції, вимог керівництва ГУНП в Чернігівській області та Національної поліції України, що виразилося у вживанні алкогольних напоїв 04.09.2022 в позаслужбовий час, не враховуючи та незважаючи на те, що особовий склад ГУНП в Чернігівській області переведений на посилений варіант несення служби, у зв`язку з воєнним станом на території України, а також вчинення дій що підривають довіру та авторитет Національної поліції України, за що він підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення.
05.10.2022 начальником ГУНП в Чернігівській області В. Нідзельським видано наказ №  916, з урахуванням витягу з наказу від 01.11.2022 №  1024 про внесення часткових змін до першого абзацу наказу ГУНП в Чернігівській області від 05.10.2022 №  916 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських ГУНП в Чернігівській області» та наказу від 11.01.2023 №  38 про внесення часткових змін до наказу ГУНП в Чернігівській області від 05.10.2022 №  916 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських ГУНП в Чернігівській області», яким наказано ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції. 
Відповідно до частини 3 статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції накладене дисциплінарне стягнення реалізовано шляхом видання наказу начальником ГУНП в Чернігівській області В. Нідзельським по особовому складу від 03 листопада 2022 року №  520.
Не погоджуючись із вищевказаними наказами, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про їх скасування та поновлення на посаді, а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580 VIII (далі - Закон № 580-VIII).
Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону № 580-VIII).
Згідно ст. 59 Закону №580-VIII рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік і форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України (частина четверта статті 59 Закону № 580-VIII).
Частиною 1 статті 60 Закону № 580-VIII передбачено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з вимогами пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництв.
У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Частиною 1 ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію").
Статтею 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018, № 2337-VIII (надалі - Дисциплінарний статут) визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків (ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту).
В свою чергу, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до пунктів 1-3, 6, 7 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини.
Пунктами 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом МВС України від 09.11.2016 за № 1179, передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику. Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.
Згідно ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення зі служби в поліції.
В даному випадку підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів поліції є порушення останнім службової дисципліни, яке виразилося у вживанні алкогольних напоїв 04.09.2022 в позаслужбовий час, не враховуючи та незважаючи на те, що особовий склад ГУНП в Чернігівській області переведений на посилений варіант несення служби, у зв`язку з воєнним станом на території України, а також вчинення дій що підривають довіру та авторитет Національної поліції України.
З матеріалів справи вбачається, що підставами для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є норми ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, Присяги працівника поліції, вимог керівництва ГУНП в Чернігівській області та Національної поліції України.
Застосовуючи вказані норми, відповідач вважав, що позивач вчинив дисциплінарний проступок, який виразився в таких діях, як негідна поведінка в позаслужбовий час, перебування в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про грубе порушення службової дисципліни та професійної етики, яке має негативні наслідки, що полягають в умисних діях, які дискредитують звання поліцейського та підривають авторитет Національної поліції України.
Так, під час службового розслідування було встановлено наступне:
05.09.2022 близько 02 год. 15 хв. до УГІ ГУНП в Чернігівській області надійшла інформація (ЄО № 10763 Ніжинського РВП) про те, що цього ж дня поліцейський ВРПП Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області капрал поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи поза службою, у цивільному одязі, без табельної вогнепальної зброї, отримав тілесні ушкодження.
Встановлено, що 04 вересня 2022 року капрал поліції ОСОБА_1 відпочивав у кафе ІНФОРМАЦІЯ_2 ", яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де в останнього виник словесний конфлікт з місцевим мешканцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_2 , який переріс в штовханину, в ході капрал ОСОБА_1 впав та отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, перелом лобної кістки, перелом кісток правого передпліччя.
Під час службового розслідування було відібрано та враховано пояснення свідків події ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . 
Також враховано результати токсикологічного дослідження №  650, які підтверджують наявність станом на 05 09.2022 в крові позивача етанолу, в концентрації (за методикою ГРХ) в крові 0,82 г/л (%). 
З огляду на встановлені під час судового розгляду обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком комісії про наявність у діях позивача дисциплінарного проступку, який виявився у встановлених дисциплінарною комісією діях позивача.
Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги доводи позивача про те, що результати токсикологічного дослідження не відповідають дійсності, адже доказів, які б спростували достовірність довідки в матеріалах справи немає, клопотань щодо проведення експертизи не заявлено.
Доводи апелянта про те, що в його діях відсутній склад дисциплінарного правопорушення, оскільки він не перебував на службі при виконанні своїх службових обов`язків у нетверезому стані, а також не вчиняв дій, що підривають довіру та авторитет Національної поліції України, колегія суддів оцінює критично, адже, як вже зазначалось, поліцейський повинен дотримуватись покладених на нього вимог, в тому числі етичного та морального змісту, як в робочий час, так і в час відпочинку, що передбачено вимогами Дисциплінарного статуту та Закону України «Про Національну поліцію», та уникати вчинення дій, які б могли викликати негативну суспільну думку населення відносно органів поліції та спричинити суспільний резонанс.
Крім того, згідно наказу ГУНП області від 15.04.2022 №  529 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану» установлено для працівників шестиденний робочий тиждень та відмінено вихідний день - суботу і святкові дні.
Наказом ГУНП області від 22 квітня 2022 року №  544 «Про внесення змін до наказу ГУНП в Чернігівській області від 15 квітня 2022 року №  529» внесено до розпорядчої частини наказу ГУНП в Чернігівській області від 15 квітня 2022 року № 529 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану» такі зміни: «установити для поліцейських (крім добових нарядів) шестиденний робочий тиждень та відмінити вихідний день - суботу».
Наказом Національної поліції України № 171 від 23 лютого 2022 року «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру Національної поліції України й ситуаційних центрів головних управлінь Національної поліції в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності» відповідно до п. 1 керівникам структурних підрозділів органу управління поліції, головних управлінь Національної поліції в автономній публіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції на час дії правового режиму надзвичайного стану перевести особовий склад на посилений варіант службової діяльності згідно з наказом МВС від 10 грудня 2015 року № 1560 «Про затвердження Інструкції про порядок переведення органів Національної поліції на посилений варіант службової діяльності», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05 січня 2016 року за №  12/28142.
У судовому засіданні позивач зазначив, що ознайомлений із вказаними наказами, зокрема про заборону вживання алкогольних напоїв.
Зі змісту Присяги поліцейського, текст якої наведено у ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», вбачається, що особа, яка вступає на службу в поліцію, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Дискредитація звання рядового і начальницького складу Національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їхніх працівників у очах громадськості. Вчинки, що дискредитують працівників поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час службових функцій та у повсякденному житті.
З огляду на викладене у сукупності суд першої інстанції правильно зазначив, що  висновок службового розслідування сформований у межах компетенції та з врахуванням, що особовий склад ГУНП в Чернігівській області переведений на посилений варіант несення служби у зв`язку з воєнним станом в Україні. 
Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, тому колегія суддів вважає, що застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку, а позовні вимоги про визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 05.10.2022 № 916 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 03.11.2022 №  520 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 (жетон НОМЕР_1 ) зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», є такими, що не підлягають задоволенню. 
Інші позовні вимоги про поновлення на службі в поліції, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та застосування негайного виконання в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку є похідними, а тому підстави для задоволення останніх відсутні.
В частині задоволених позовних вимог, а саме в частині зміни наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 03.11.2022 № 520 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 (жетон НОМЕР_1 ) зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», визначивши датою звільнення 05.11.2022, апеляційна скарга жодних обґрунтувань не містить, а тому колегія суддів не вважає за потрібне надавати оцінку висновкам суду першої інстанції в цій частині. 
Стосовно інших посилань апеляційної скарги, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Доводи та аргументи позивача щодо переоцінки доказів, не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду заявника із правовою оцінкою  суду обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення дотримано норми матеріального права, що стало підставою для правильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду -  залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 17.05.2023.

Головуючий суддя:                                                                Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                  Н.М. Єгорова

                                                                                                    А.Ю. Коротких