КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                                     Доповідач - Ратнікова В.М.
33/824/1666/2023             
                                      
                                       П О С Т А Н О В А
 
                            І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                                          Справа №363/73/23
 
01 травня 2023 року  Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.
при секретарі - Осадченко І.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 16 лютого 2023 року  в справі про  адміністративне правопорушення  за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
в с т а н о в и в:
 
Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 16 лютого 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 2 465,00 грн.
Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 23 лютого 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Вишгородського районного суду Київської області від 16 лютого 2023 року та закрити провадження у справі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що судом першої інстанції було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення підлягає поверненню на дооформлення, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не викладено суть адміністративного правопорушення, а саме: в чому знайшло своє підтвердження недбале ставлення   ОСОБА_1 до військової служби, крім того, до протоколу не надані документи, які підтверджують викладені обставини.
Вказує на те, що після повернення матеріалів справи з дооформлення, до справи  не були надані  документи, докази, в яких було б фіксовано суть правопорушення, у скоєнні якого  його звинувачують.
Вважає, що  на нього не може бути покладено обов`язок  доводити свою невинуватість у вчиненні  адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять доказів його вини, а в силу  презумпції  невинуватості, що підлягає  застосуванню у справах  про адміністративні правопорушення, всі сумніви  щодо події порушення та винуватості особи, що притягується  до відповідальності, тлумачаться на  її користь. Не доведення  подія та вина особи мають  бути прирівняні до доведення  невинуватості цієї особи.
Зазначає, що, вивчивши матеріали  даної справи та оскаржувану постанову він обгрунтовано стверджує, що  суд першої інстанції  необ`єктивно, упереджено підійшов до вирішення даної справи, завідомо зайнявши  позицію обвинувачення і при оцінці доказів безпідставно не застосував критерій  доведення " поза розумним  сумнівом", а докази, що покладені в основу висновку суду про винуватість  обвинуваченого, не відповідають як вимогам допустимості, достатності, так і  переконливості. 
Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю  є аналогічною  кримінальній, оскільки  також є  публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані  санкції можуть бути  доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі. 
Незважаючи на зазначене, на вимоги  ст. 245 КУпАП, суд першої інстанції при розгляді вказаної справи  навіть не намагався повно та всебічно, а тим більше об`єктивно, з`ясувати  всі фактичні обставини даної справи, що мали значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, підійшов до вирішення вказаної справи  надто формально, безпідставно не взяв до уваги  докази, які могли б  вплинути на його висновки.
Звертає увагу, що в суді першої інстанції він зазначав, що він належним чином виконував покладені на нього військові службові обов`язки, відповідально ставився до своєї службової діяльності, вчиняв всі можливі дії на забезпечення найкращих інтересів військової служби, жодних доказів та фактів, які б свідчили про невиконання або неналежне виконання них військових обов`язків через недбалість або несумлінність у справі немає. Окрім того, на прохання суду він назвав його функціональні обов`язки.
Вказує на те, що в суді першої інстанції було допитано в якості свідка ОСОБА_2 . В оскаржуваній постанові суд першої інстанції зазначив, що свідок ОСОБА_2 повідомив, що ОСОБА_1 не зміг назвати свої функціональні обов`язки, не надав план основних заходів щодо підготовки особового складу військової частини, не зміг назвати тактико-технічні характеристики видів озброєння, що перебувають на озброєнні Національної гвардії України.
Проте, свідок ОСОБА_2 вказував в суді, що ОСОБА_1 відповідав на запитання, однак, ці відповіді не сподобались командуванню. На запитання сторони захисту, чи відомі свідку функціональні обов`язки ОСОБА_1 , свідок повідомив, що йому невідомі службові обов`язки ОСОБА_1 .
Вказує на те, що в суді першої інстанції також було допитано в якості свідка ОСОБА_3 ,  який пояснив, що ОСОБА_1 не зміг  надати командиру військової частини конкретні, чіткі та вичерпні відповіді на поставлені питання.  Крім цього, ОСОБА_1 не назвав жодного плану чи заходу з підготовки особового складу військової частини, що ним проводився чи планувався проводитись. Проте,  він  заперечував стосовно наданих даним свідком показань. На запитання сторони захисту, чи відомі вказаному свідку  функціональні службові обов`язки  ОСОБА_1 ,  свідок повідомив, що  дані обов`язки йому не відомі і по роду своєї служби свідок та ОСОБА_1 виконують  різні службові обов`язки. 
Отже, покази  свідків  не можуть  підтвердити, які саме службові  обов`язки, тактико-технічні характеристики  основних видів озброєння ОСОБА_1 не знає, жодним чином  не підтверджують того, що  ОСОБА_1 підготовкою  особового складу військової частини  займається на низькому методичному рівні, оскільки  безпосередньо особисто, в силу своїх службових обов`язків,  дані факти не спостерігали та не фіксували, що значить " на низькому методичному рівні" в суді  не вказали. Також не були безпосередніми свідками того, що ОСОБА_1 понижує  бойову готовність особового складу військової частини.
   Звертає увагу, що в оскаржуваній постанові суд першої інстанції зазначає про наявність у нього 3 дисциплінарних стягнень, що пов`язані з недбалим ставленням до військової служби, проте в матеріалах справи такі відомості відсутні та він заперечував проти наявності таких дисциплінарних стягнень. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат   Гродовська Олеся  Павлівна  повністю підтримали доводи апеляційної скарни та просили її задовольнити, скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі  п.1ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому  адміністративного  правопорушення, передбаченого  ч.2 ст. 172-15 КУпАП. 
Представник військової частини  НОМЕР_1   Національної гвардії України в судове засідання не з`явився, про день та час  розгляду справи  військова частина повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідно до якого, представник військової частини отримав судову повістку про виклик до суду на 01 травня 2023 року на 11 год. 00 хв. - 19 квітня 2023 року. Окрім того, судова повістка- повідомлення на 01 травня 2023 року була направлена засобами електронного зв`язку представнику військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 на електронну пошту:   ІНФОРМАЦІЯ_2 та на ІНФОРМАЦІЯ_3 26 квітня 2023 року секретарем судового засідання Осадченко І.В. за номером телефону НОМЕР_2 було повідомлено представника військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 про дату судового засідання. 
Отже, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, представник військової частини в судове засідання не з`явився,  причин неявки суду не повідомив, а тому  суд вважає можливим розгляд справи у   відсутності представника військової частини  НОМЕР_1 . 
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
04 січня 2023 року командиром військової частини  НОМЕР_1   Національної гвардії України полковником ОСОБА_4 було складено протокол серія НГ № 6233 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП відносно військовослужбовця ОСОБА_1 командира відділення інструкторів військової частини НОМЕР_1 . 
Відповідно до зазначеного протоколу,  03 січня 2023 року, о 09 год. 00 хв., на території військової частини НОМЕР_1 здійснено опитування командира відділення інспекторів в/ч майора ОСОБА_1 щодо підготовки особового складу військової частини та підготовки його особисто до проведення занять. У ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 функціональні обов`язки за посадою не знає, підготовкою особового складу військової частини займається на низькому методичному рівні, тактико-технічні характеристики основних видів озброєння не знає, внаслідок чого понижує бойову готовність особового складу військової частини, чим виражає своє недбале ставлення до військової служби.
03 січня 2022 року ОСОБА_1 було надано письмові пояснення в яких він зазначив, що заняття з особовим складом він проводить у відповідності до документів. До його функціональних обов`язків входить знати всю зброю частини, тримати її в охайному виді та навчати особовий склад подоводитись зі зброєю, яка за ними закріплена. 
Відповідно до витягу з Наказу від 08.09.2020 року № 178 командира військової частини НОМЕР_1 Північного оперативно- територіального об`єднання Національної гвардії України, уважати таким, що   приступив  до виконання обов`язків  капітана ОСОБА_1 з 08 вересня 2020 року за посадою командира відділення інструкторів (інструктора) (ВОС- 021003), призначеного на цю посаду наказом начальника Північного Київського територіального управління Національної гвардії України від 01 вересня 2020 року № 56 о/с.
ОСОБА_1 був ознайомлений з функціональними обов`язками командира відділення інструкторів відповідно до яких Командир відділення інструкторів у мирний і воєнний час відповідає: за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, а також за утримання своєї зброї у справному стані; за збереження виданого йому майна; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу відділення; за фахову підготовку та виховання військовослужбовців, уміле та якісне навчання особового складу який навчається; командир відділення інструкторів підпорядковується командиру частини, а з питань проведення та організація занять заступнику командира частини і є прямим начальником всього особового складу відділення.
Командир відділення інструкторів зобов`язаний: знати та неухильно виконувати вимоги законів, постанов Кабінету Міністрів країни, наказів Міністра внутрішніх справ, командувача НГУ та неухильно виконання обов`язки; надати допомогу в організації та проведення різних форм підготовки за фахом; проводити розподіл особового складу інструкторів за напрямками для якісного проведення занять, постійно проводити контроль проведення занять; за вказівками заступника командира частини проводити заняття за фахом підготовки з військовослужбовцями підрозділів по найбільш складним темам; постійно підтримувати високий рівень особистої підготовленості та військово-бойові майстерності; брати участь у розробленні планів, розкладів занять, методичних розробок; брати участь в розробці та вдосконаленні навчально-матеріальної бази; знати та вміло володіти основними видами озброєння та боєприпасів, які є на озброєнні Національної гвардії України; вивчати нові зразки озброєння та боєприпасів, які приймаються на озброєння в Національній гвардії України; знати тактику дії військовослужбовця в різних видах бою, вивчати тактики передових армій світу, проводити їх аналіз та надання пропозиції по їхньому впровадженню в навчальний процес; розробляти та пристосовувати до вимог сьогодення, а також впроваджувати в навчальну практику провідні методики навчання іноземних армій; контролювати ведення обліку фахової підготовки; ефективно виконувати завдання за призначенням згідно бойового розрахунку у складі групи та самостійно;
Знати самому та вимагати в навчаємих дотримання заходів безпеки при користуванні озброєнням та боєприпасами як на заняттях, так і у ході виконання ними завдань за призначенням; вживати заходів щодо запобігання травматизму та загибелі особового складу, особисто доводити заходи безпеки перед початком кожного заняття; постійно підвищувати свій професійний рівень та майстерність; у разі отримання повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення, надзвичайні та дисциплінарні поступки вжити заходів, а щодо запобігання їх негативних наслідків та подати в порядку підлеглості і по лінії оперативно-чергової служби негайно після отримання інформації (доповіді) або виявлення (встановлення) таких фактів, з`ясування часу, обстановки, осіб, які причетні, шкоди, що заподіяна у відповідності до вимог розділу 2 наказу командувача НГУ від 30.05.2017 № 333; дотримання принципу забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків у своїй діяльності; забезпечення виконання керівних документів з питань дотримання рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, запобігання та протидії дискримінації за ознаками статі та сексуальних домагань; створення умов для поєднання жінками і чоловіками професійних і сімейних обов`язків; сприяння забезпеченню реалізації єдиної державної політики, спрямованої на досягнення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків в межах своїх повноважень; зобов`язаний дотримуватися вимог закону України "Про запобігання корупції"; повідомляє командира підрозділу та спеціального уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції про факти, що можуть свідчити про вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, посадовими особами підрозділу.
Відповідно до службової характеристики командира відділення інструкторів (інструктора) майора ОСОБА_1   за час проходження служби на посаді командира відділення інструкторів (інструктора) майор ОСОБА_1 знає свої посадові обов`язки поверхнево, слабо займається бойовою підготовкою та вихованням підлеглого особового складу. Фаховою підготовкою та вихованням військовослужбовців, умілим та якісним навчанням особового складу, який навчається займається незадовільно. Розподіл особового складу інструкторів за напрямками, для якісного проведення занять та їх контролю здійснює поверхово. Тактику дій військовослужбовця в різних видах бою знає слабо та не працює над підвищенням рівня своїх знань. Не працює над розробкою та пристосуванням до вимог сьогодення, а також впровадження в навчальну практику провідних методик навчання іноземних армій. Поверхнево знає сам та не вимагає від навчаємих дотримання заходів безпеки при користуванні озброєнням та боєприпасами на заняттях. Не вживає заходів щодо запобігання травматизму серед навчаємих та особисто допускає факти травмування. Не забезпечує створення умов для виконання керівних документів з питань дотримання рівних прав та можливостей жінок і чоловіків при організації занять з особовим складом. 
Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 06 січня 2023 року матеріали справи про адміністративне правопорушення за № 363/73/23 стосовно ОСОБА_1 щодо притягнення до відповідальності за ст. 172-15 КУпАП було повернуто до командиру військової частини НОМЕР_1 для належного оформлення. 
На виконання вимог вище зазначеної постанови 27 січня 2023 року командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_5 надав копію контракту про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб офіцерського складу, який було укладено між Міністерством внутрішніх справ України в особі командувача Національної гвардії України генералом- лейтенантом ОСОБА_6 та ОСОБА_1 ; лист обліку індивідуального впливу на військовослужбовця відповідно до якого 02 серпня 2022 року полковником ОСОБА_4 було проведено індивідуальну бесіду з майором ОСОБА_1 в результаті зазначеної бесіди було встановлено, що фахові навички та розуміння функціональних обов`язків відсутні, досвід виконання військових завдань відсутній.
Також на виконання вимог постанови Вишгородського районного суду Київської області від 06 січня 2023 року було надано флеш- носій з відеозаписом проведення наради командування щодо недбалого ставлення до військової служби в умовах особливого періоду майора ОСОБА_1 . 
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП, суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_1 , будучи, відповідно до своїх функціональних обов`язків, відповідальним за бойову готовність, підготовку та навчання особового складу військової частини НОМЕР_1 , належним чином своїх посадових обов`язків не виконує через недбале ставлення до них, оскільки у ОСОБА_1   (на момент зайняття посади командира відділення інструкторів) не було плану основних заходів щодо підготовки та навчання особового складу військової частини, знань щодо основних тактико-технічних характеристик основних видів озброєння, а у судовому засіданні доказів на доведення протилежного та спростування показань свідків не було надано.
З такими висновками суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погодитись не може з огляду на наступне.
Так, диспозицією ч. 2 ст.172-15 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.
Суб`єктом даного правопорушення є військова службова особа. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування (примітка до ст.172-13 КУпАП).
Об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні таких дій, як недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.
Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. Крім того, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків(хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби), то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.
Таким чином, на ОСОБА_1 , як на командира відділення інспекторів в/ч щодо підготовки особового складу військової частини та підготовки його особисто до проведення занять, покладалися організаційно обов`язки, а отже, в розумінні положення примітки до ст. 172-13 КУпАП України він є військовою службовою особою суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП.
Відповідно до постанови Пленуму ВСУ №5 від 26 квітня 2002 рокуорганізаційно-розпорядчі обов`язки - це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо)
Особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов`язки постійно, а й тоді, коли вона робить це тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов`язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні таких дій, як недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.
 Відповідно до частково зміненої статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, та Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб., Указом від 07 листопада 2022 року № 757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.
Положеннями ч. 1 - ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи.
Згідно приписів ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу. При складанні протоколу особі , яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
А тому, предмет судового розгляду обмежений даними, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.
Однак, як вбачається із матеріалів справи, протоколу про адміністративне правопорушення, протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  за ч.2 ст. 172-15 КУпАП складено уповноваженою службовою особою з порушенням вимог ст.256 та 254 КУпАП та порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення  серія НГ № 6233 від 04 січня  2023 року   майор ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що  03 січня 2023 року, о 09 год. 00 хв., на території військової частини НОМЕР_1  під час  його опитування як  командира відділення інспекторів в/ч  щодо підготовки особового складу військової частини та підготовки його особисто до проведення занять було встановлено, що він функціональні обов`язки за посадою не знає, підготовкою особового складу військової частини займається на низькому методичному рівні, тактико-технічні характеристики основних видів озброєння не знає, внаслідок чого понижує бойову готовність особового складу військової частини, чим виражає своє недбале ставлення до військової служби, за що передбачена адміністративна відповідальність  за ч.2ст. 172-15 КУпАП.
Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.
Оскільки така норма закону, як ст.172-15 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 , є бланкетною, то при провадженні у справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.
Разом з цим, в протоколі про адміністративне правопорушення серія НГ № 6233 від 04 січня  2023 року, складеному  відносно ОСОБА_1 не зазначено, яку норму спеціального закону він порушив, в чому полягає суть цих порушень та яким чином  виявлені вказані порушення.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не містить всіх складових правопорушення, інкримінованого   ОСОБА_1 , а тому за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Вказані обставини  були  підставою для  повернення  судом першої інстанції  матеріалів даної адміністративної справи  для належного оформлення командиру  військової частини НОМЕР_1 відповідно до  постанови суду від 06 січня 2023 року.
Повертаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення на дооформлення, суд першої інстанції  посилався  на допущену неповноту при оформленні справи про військове адміністративне правопорушення, що в свою чергу унеможливлює її повний, всебічний та об`єктивний розгляд.
Після повернення справи до суду першої інстанції в якості доказів до матеріалів справи були долучені: лист обліку індивідуального військовослужбовця та флеш- носій з відеозаписом проведення наради командування  військової  частини НОМЕР_1   щодо недбалого ставлення до військової служби. Вказана нарада була проведена  командиром  військової частини  після повернення  справи на дооформлення. 
В оскаржувані постанові, як на доказ  вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції посилався також на покази  свідка ОСОБА_2 та на покази свідка ОСОБА_3 . 
Так, свідок  ОСОБА_2 зазначив що він, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та наразі обіймає посаду начальника юридичної служби військової частини НОМЕР_1 . Пояснив, що особисто знайомий з ОСОБА_1 , оскільки разом проходять військову службу в одній військовій частині, перебувають в нейтральних стосунках між собою, жодних приводів для обмов та наклепів немає. Він дійсно був свідком адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, що було вчинено ОСОБА_1 . Відомості щодо нього як свідка правопорушення, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, є правдивими, він дійсно підписував протокол про адміністративне правопорушення. На запитання суду першої інстанції свідок зазначив, що у командира військової частини НОМЕР_1 виникали питання щодо бойової підготовки ОСОБА_1 , рівня виконання ним своїх функціональних обов`язків, а також рівня бойової підготовки особового складу військової частини НОМЕР_1 , за що відповідальний ОСОБА_1 .  У зв`язку з цим було проведено дві наради командування військової частини НОМЕР_1 : перша нарада була проведена на початку січня 2023 року, після проведення якої і було складено протокол відносно ОСОБА_1 , а також друга нарада, яка проводилася після повернення протоколу на доопрацювання та відеозапис якої міститься у матеріалах справи.
 Свідок   ОСОБА_3 пояснив, що знайомий з протоколом про адміністративне правопорушення серії НГ № 6233 від 04.01.2023 року, був присутній під час його складання, особисто його підписував. Зазначений протокол було складено за результатами наради командування військової частини НОМЕР_1 , яка проводилася 03 січня 2023 року. Наради, подібні тій, що проводилася 03 січня 2023 року, проводяться регулярно, на них ставляться питання до військовослужбовців-керівників з приводу стану виконання ними функціональних обов`язків, перевіряється рівень та якість їх функціонування за відповідними напрямками. Під час наради, що проводилася 03 січня 2023 року, командиром військової частини НОМЕР_1 ставилися питання до всіх військовослужбовців-керівників, щодо  стану їх ділянки роботи, за яку вони відповідальні. Оскільки ОСОБА_1 є командиром відділення інструкторів, у його підпорядкуванні перебувають як військовослужбовці особового складу, так і інші військові інструктори, тобто ОСОБА_1 відповідно до функціональних обов`язків відповідає за окрему ділянку роботи військової частини (підготовка та навчання особового складу військової частин), то командиром військової частини було постановлено ОСОБА_1 ряд запитань щодо стану та якості підготовки особового складу військової частини, плану заходів з підготовки особового складу. У свою чергу ОСОБА_1 , не зміг надати командиру військової частини конкретні, чіткі та вичерпні відповіді на поставлені запитання. Крім того, ОСОБА_1 не назвав жодного плану чи заходу з підготовки особового складу військової частини, що ним проводився або планується проводитися. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не зміг надати відповідь щодо стану навчання особового складу військової частини, то командиром військової частини було поставлено питання щодо функціональних обов`язків ОСОБА_1 , в якому вимагалося перерахувати їх. Однак і на це запитання ОСОБА_1 не зміг відповісти.
Зважаючи на те, що командир відділення інструкторів ОСОБА_1 з незрозумілих причин не зміг доповісти щодо стану виконання своїх функціональних обов`язків, не надав планів основних заходів з підготовки та навчання особового складу, не зміг назвати свої функціональні обов`язки, то командир військової частини, як уповноважена особа на складення протоколу про адміністративне правопорушення у військовій частині, дав розпорядження щодо складення протоколу відносно ОСОБА_1 за фактом недбалого ставлення до військової служби.
Таким чином, свідки  ОСОБА_2  та ОСОБА_3 , які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серія  НГ № 6233 від 04 січня 2023 року підтвердили, що  03 січня 2023 року, командиром військової частини НОМЕР_1  була проведена  нарада  на якій ставилися питання до всіх військовослужбовців-керівників, щодо  стану їх ділянки роботи, за яку вони відповідальні, в тому числі і до ОСОБА_1 .. Проте, в протоколі щодо скоєнння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП  відсутнє посилання на вказану нараду та не надано доказів її проведення.
Наданий після доопрацювання флеш- носій з відеозаписом проведення наради командування щодо недбалого ставлення до військової служби суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги, оскільки нарада, яка була зафіксована на флеш- носій була поведена вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення серія  НГ № 6233 від 04 січня 2023 року, тобто є новими доказами.
З урахуванням фактичних обстави справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ст. 172-15 КУпАП не підтверджений належними та допустимими доказами. 
Тому висновки суду першої інстанції про доведеність вини   ОСОБА_1 у вчиненні порушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення є необгрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи. 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про  відсутність  у справі доказів вчинення ним адміністративного  правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП та щодо неправильності висновків суду першої інстанції  є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи.
 Згідно вимог  п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за  відсутність події і складу адміністративного правопорушення;
Аналізуючи  зазначене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю  в діях  ОСОБА_1 складу  адміністративного  порушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП. 
Керуючись  ст. 294 КУпАП,  апеляційний  суд, -
 
                                         п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 16 лютого 2023 року скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова   апеляційного суду  набирає законної сили  негайно після її  винесення, є остаточною  й оскарженню не підлягає.  

 
Суддя: