ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/11475/22	Головуючий у 1-й інстанції Базан Л.Т. 	
Провадження № 33/817/291/23 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцяти тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно постанови, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №097852 від 24.08.2022, ОСОБА_1 , 24 серпня 2022 року о 23 год. 05 хв. у м. Тернополі по вул.Протасевича,8, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д.н.з. « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням Alcotest 7510 OIML прилад ARML 0313 (повірка дійсна до 20.05.2023) та огляду в КНП ТОМЦСНЗ ТОР, водій відмовився у категоричній формі. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2023 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що строк апеляційного оскарження ним пропущений із поважних причин, так як справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без його участі, після отримання копії оскаржуваної постанови 02 травня 2023 року, своєчасно подати скаргу до Тернопільського апеляційного суду не зміг у зв`язку із перебуванням на військовій службі ТРТЦК СП, а також перебування на лікуванні з 22 травня 2023 року по 05 червня 2023 року в КНП “Тернопільська комунальна міська лікарня” №2, що підтверджується медичним висновком. Зазначає, що:
перед проходженням огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння інспектор поліції не проінформував ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу;
в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння, таким чином, склад адміністративного правопорушення, що йому інкримінується не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП та п.2.9а ПДР;
у протоколі про адміністративне правопорушення відсутня відмітка про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків передбачених ст.268 КУпАП;
у матеріалах справи відсутні дані безперервного відеозапису подій, які проводилися інспектором поліції;
на відеозаписі не відображено, що направлення було винесено під час складання протоколу;
сам по собі протокол про адміністративне правопорушення є недостатнім для встановлення вини особи та притягнення її до адмінвідповідальності.

В судове засідання апеляційного суду 29 червня 2023 року ОСОБА_1 і його захисник адвокат Кметик В.С. не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду. 
Від захисника повідомлень про причини неявки і клопотань про відкладення розгляду не надходило. 
ОСОБА_1 29 червня 2023 року особисто подав до апеляційного суду клопотання про зупинення провадження у цій справі до закінчення дії воєнного стану, мотивуючи тим, що він перебуває на військовій службі.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі і вказаному клопотанні доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків. 

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2023 року, то воно підлягає поновленню виходячи з того, що підстави які зазначені в апеляційній скарзі, через які було його пропущено, підтверджуються наявними в матеріалах справи відомостями і є поважними. 

Разом з тим, клопотання про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає. 
Так, 29 червня 2023 року ОСОБА_1 особисто прибув до Тернопільського апеляційного суду і подав клопотання про зупинення провадження у справі, мотивуючи тим, що він проходить військову службу.
З матеріалів справи і наданих стороною захисту витягів з наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 28 лютого 2022 року було призвано на військову службу із запасу і призначено в команду та зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та на всі види забезпечення.
З доданих до апеляційної скарги витягів з наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 видно, що в 2023 році ОСОБА_1 продовжує військову службу в роті охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , де періодично заступає в добові наряди та виконує інші розпорядження командира.
Також, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 проживає в м.Тернопіль, оскільки 24 серпня 2022 року він був зупинений працівниками патрульної поліції у зв`язку з керуванням власним автомобілем і порушенням Правил дорожнього руху. В подальшому судові засідання неодноразово відкладалися судом першої інстанції за клопотаннями ОСОБА_1 02 березня 2023 року він уклав договір про надання правової допомоги із адвокатом Кметиком В.С., який брав участь в судовому розгляді 19 квітня 2023 році і подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 .
Враховуючи наведені обставини, які вказують на постійне перебування ОСОБА_1 в місті Тернопіль, та беручи до уваги відсутність у нього перешкод для участі в апеляційному розгляді 29 червня 2023 року, оскільки в цей день він особисто подавав до апеляційного суду своє письмове клопотання, та враховуючи, що КУпАП не містить норм, які зобов`язують суд зупинити розгляд справи на час перебуванння правопорушника на військовій службі, апеляційний суд приходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 і зупинення провадження відсутні.
При цьому, апеляційний суд також враховує, що за змістом ст.15 КУпАП за порушення зокрема правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах, за винятком порушення правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.
Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №097852 від 24 серпня 2022 року; свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 0215 083 22 від 20 травня 2022 року; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 серпня 2022 року; акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 24 серпня 2022 року; постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №719498 від 24 серпня 2022 року; рапорті поліцейського роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Сотнікової В.В. від 24 серпня 2022 року; довідці УПП в Тернопільській області ДПП від 25 серпня 2022 року; фрагменті відеозапису із відео реєстратора службового автомобіля УПП; відеозаписах із нагрудної камери поліцейського УПП.
Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою. 
Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається. 
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами. 
Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Виходячи з вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення є недостатнім для встановлення вини особи та притягнення її до адмінвідповідальності, суд апеляційної інстанції оцінює критично. Окрім того, вирішуючи справу суд першої інстанції взяв до уваги не тільки протокол про адміністративне правопорушення, а й інші докази, наявні у матеріалах справи.
Твердження апелянта про те, що перед проходженням огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння інспектор поліції не проінформував ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу, не ґрунтуються на наявних у справі доказах оскільки, як вбачається із відеозапису, долученого до матеріалів справи (файл export-1|0vd.mp4, з 23:17:30 год), на пропозицію поліцейського пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Drager Alcotest 7510», ОСОБА_1 погодився і йому було надано право вибрати трубку до вказаного приладу. Після цього, працівник поліції повідомив, що прилад готовий до застосування та пояснив, що у трубку приладу потрібно видувати повітря. В подальшому, під час неодноразових спроб проходження огляду у виді продуття в газоаналізатор Alkotest для визначення стану алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 імітував видих повітря в мундштук пристрою через ротову порожнину, хоча до проходження огляду працівниками поліції водієві доступно було роз`яснено, яким чином він повинен здійснити видих повітря в алкотестер. В подальшому, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і у найближчому медичному закладі. В результаті відносно останнього правомірно було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У пункті 2.5 ПДР України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Оскільки ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки із застосуванням Alcotest 7510 OIML прилад ARML 0313 (повірка дійсна до 20.05.2023) так і огляду в КНП ТОМЦСНЗ ТОР відмовився у категоричній формі, а тому вказаними діями останній порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Виходячи із вищенаведеного, доводи апелянта про те, що склад адміністративного правопорушення, що йому інкримінується не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП та п.2.9а ПДР суд апеляційної інстанції вважає безпідставними. 
Доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні дані безперервного відеозапису дій, які проводилися інспектором поліції, не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 , оскільки ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення наявним у справі відеозаписом зафіксовано безперервно. Відсутність у долучених до матеріалів справи відеозаписах відомостей про інші події, які не стосуються суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовує факту вчинення ним цього правопорушення.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівник поліції, у встановленому законом порядку, не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки на відеозаписі не відображено, що направлення було винесено під час складання протоколу є неналежними, так як ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд, тому в працівників поліції не було підстав оформляти направлення водія у відповідний медичний заклад. 
За змістом положень частин третьої, четвертою ст.266 КУпАП підставою для направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я є попередня згода самого водія на проходження такого огляду, який згідно п.7 розділу 1, п.п.8,9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я за обов`язкової участі поліцейського не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Зібраними у цій справі доказами достовірно встановлено, що ОСОБА_1 на місці його зупинки відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також відмовився проходити такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, що підтверджується долученим до справи та переглянутим в апеляційному суді відеозаписом, а тому доводи апеляційної скарги про скасування постанови суду через те, що на відеозаписі не відображено, що направлення було винесено під час складання протоколу є помилковими. Крім того, як вбачається із матеріалів справи, зокрема направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, останнє оформлялося до складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме о 23 год 15 хв 24 серпня 2022 року.
Не відповідають дійсності твердження ОСОБА_1 про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутня відмітка про роз`яснення йому прав та обов`язків передбаченик ст.268 КУпАП, так як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №097852 від 24 серпня 2022 року, останньому роз`яснено його права та обов`язки, вказаний протокол ОСОБА_1 підписав без зауважень. 
Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.
В задоволення клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2023 року відносно нього — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя