ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року 
м. Київ
справа № 420/15121/21
адміністративне провадження № К/990/5613/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М.,   Мартинюк Н.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, Державного бюро розслідувань, директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві   Титора Дмитра Павловича, територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві про визнання протиправними дії, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою адвоката Єрмолатіна Віктора Івановича - представника ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року (у складі головуючого судді - Радчука А.А.) та постанову   П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2022 року (у складі колегії суддів: головуючого судді - Кравченка К.В. суддів: Джабурія О.В., Ступакової І.Г.) у справі №420/15121/21,
ВСТАНОВИВ:
І. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
1. В серпні 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов, підписаний адвокатом В. Єрмолатіним в інтересах ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, Державного бюро розслідувань, директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві Титора Дмитра Павловича, територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, в якому були викладені наступні позовні вимоги:
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 щодо видання наказу від 29.06.2021 №373 в частині віднесення до службової інформації у пункті 1.3. Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань відомостей щодо проходження служби особами рядового і начальницького складу органу Державного бюро розслідувань (призначення, переведення, звільнення тощо);
Визнати незаконним пункт 1.3. Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 29.06.2021 №373;
Зобов`язати Державне бюро розслідувань вилучити пункт 1.3. з Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 29.06.2021 №373;
Визнати протиправною бездiяльнiсть директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича по відмові у наданні публічної інформації на запит на інформацію ОСОБА_1 від 15 серпня 2021 року про надання копії розпорядчого акту про призначення на посаду заступника директора ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_2;
Зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві надати копію розпорядчого акту про призначення на посаду заступника директора ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_2 .
2. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.
3. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.10.2021, залишеною без змін постановою  П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі № 420/15121/21, задоволено заяву представника Державного бюро розслідувань про залишення без розгляду позовної заяви в частині позовних вимог. Позовну заяву залишено без розгляду в частині таких позовних вимог:
- визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 щодо видання наказу від 29.06.2021 №373 щодо віднесення до службової інформації у пункті 1.3. Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань відомостей щодо проходження служби особами рядового і начальницького складу органу Державного бюро розслідувань (призначення, переведення, звільнення тощо);
- визнання незаконним пункту 1.3. Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 29.06.2021 №373;
- зобов`язання Державне бюро розслідувань вилучити пункт 1.3. з Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 29.06.2021 №373.
4. Суд першої інстанції, із висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем були подані до Одеського окружного адміністративного суду позови, за якими були відкриті провадження (№420/12688/21, 420/14608/21, 420/15119/21), і в яких позивачем заявлено, серед іншого, аналогічні вимоги, які по-різному висловлені, але за своєю суттю є однаковими, а саме:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 щодо видання наказу від 29.06.2021 №373 в частині віднесення до службової інформації у пункті 1.3. Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань відомостей щодо проходження служби особами рядового і начальницького складу органу Державного бюро розслідувань (призначення, переведення, звільнення тощо);
- визнати незаконним пункт 1.3. Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 29.06.2021 №373;
- зобов`язати Державне бюро розслідувань вилучити пункт 1.3. з Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 29.06.2021 №373.
5. При цьому, як зазначали суди попередніх інстанцій, у справах № 420/14608/21 та № 420/12688/21 позови в частині таких позовних вимог були залишені без розгляду, а у справі № 420/15119/21 продовжувались розглядатися такі позовні вимоги:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 щодо видання наказу від 29.06.2021 №373 в частині віднесення до службової інформації у пункті 1.3. Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань відомостей щодо проходження служби особами рядового і начальницького складу органу Державного бюро розслідувань (призначення, переведення, звільнення тощо);
- визнати незаконним пункт 1.3. Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 29.06.2021 №373;
- зобов`язати Державне бюро розслідувань вилучити пункт 1.3. з Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 29.06.2021 №373.
6. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки в провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/15119/21 про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що і у даній справі, суд першої інстанції цілком обґрунтовано залишив без розгляду позов у вищевказаній частині позовних вимог на підставі пункту 3 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)
7. Доводи позивача про те, що зазначення вищевказаних аналогічних вимог у зазначених справах пояснюється одноманітними підставами, які наводило ДБР у своїх відмовах в задоволенні запитів на інформацію, що змушувало позивача тричі заявляти аналогічні вимоги, суд апеляційної інстанції відхилив як такі, що не спростовують правомірність застосування судом першої інстанції положень пункту 3 частини 1 статті 240 КАС України.
8. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.10.2021, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі № 420/15121/21 у задоволенні позову відмовлено.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї
9. Не погоджуючись із зазначеними судовим рішеннями, адвокат Єрмолатін Віктор Іванович - представник ОСОБА_1 , звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2022 року у справі №420/15121/21, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
10. В обґрунтування касаційною скарги, окрім іншого зазначається, що матеріали даної справи не містять документів, які б підтверджували повноваження осіб, які видавали себе за самопредставників Державного бюро розслідувань та ТУ ДБР у м. Миколаєві діяти та підписувати процесуальні документи від імені цих суб`єктів владних повноважень. 
11. Скаржник вважає, що з огляду на те, що частина підстав та предмету позову визначена змістом відповіді розпорядника інформації, то ці частини і є складовою підстав та предмету позову; подача до суду кількох адміністративних позовів із однаковими зазначеннями частини підстав та предмету позову, є однаковим (подібним) не із злого умислу позивача чи наміру зловживанням правом.
12. Касатор вказує, що стаття 240 КАС України не передбачає повноважень суду на залишення частини позовних вимог без розгляду чи його подрібнення. Скаржник вважає, що суд безпідставно втрутився у права позивача.
13. До Верховного Суду від Державного бюро розслідувань надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач просить постанову П`ятого  апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2022 року та ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року у справі № 420/15121/21 залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
ІІ. РУХ АДМІНІСТРАТИВНОЇ СПРАВИ В СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
14. Касаційна скарга адвоката Єрмолатіна Віктора Івановича - представника ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшла 11 лютого 2022 року.
15. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2022 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Жук А.В., судді: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.
16. Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою адвоката Єрмолатіна Віктора Івановича - представника ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року та постанову     П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2022 року у справі №420/15121/21.
17. Іншою ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2022 року відкрито касаційне провадження за скаргою адвоката Єрмолатіна Віктора Івановича - представника ОСОБА_1    на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року та постанову   П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2022 року   у справі   №420/15121/21.
18. Ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання Державного бюро розслідувань про зупинення провадження у справі №420/15121/21.
19. Ухвалою Верховного Суду від 17.05.2023 дану справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
IІІ. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
20. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
21. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
22. Перевіривши за матеріалами справи доводи і вимоги касаційної скарги та правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Верховного Суду зазначає наступне.
23. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
24. Отже, якщо після відкриття провадження в адміністративній справі буде з`ясовано, що в провадженні цього або іншого суду вже є адміністративна справа про спір між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих же підстав, тоді суд повинен залишити позовну заяву без розгляду, оскільки не допускається розгляд двох однакових справ у різних провадженнях. При цьому, суд зобов`язаний співставити й порівняти три наведені вище елементи (сторони справи, предмет спору та його підстави) перед прийняттям такого процесуального рішення.
25. Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
26. Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.
27. Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
28. Судами попередніх інстанцій встановлено, що до Одеського окружного адміністративного суду позивачем були подані позови, за якими були відкриті провадження (№420/12688/21, 420/14608/21, 420/15119/21), і в яких позивачем, серед іншого, заявлено фактично аналогічні вимоги в частині, а саме:
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 щодо видання наказу від 29.06.2021 №373 в частині віднесення до службової інформації у пункті 1.3. Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань відомостей щодо проходження служби особами рядового і начальницького складу органу Державного бюро розслідувань (призначення, переведення, звільнення тощо);
визнати незаконним пункт 1.3. Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 29.06.2021 №373;
зобов`язати Державне бюро розслідувань вилучити пункт 1.3. з Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 29.06.2021 №373.
29. При цьому, у справах №420/14608/21 та №420/12688/21 позови в частині таких позовних вимог були залишені без розгляду, а у справі № 420/15119/21 станом на день постановлення оскаржуваної ухвали, продовжувались розглядатися такі позовні вимоги:
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 щодо видання наказу від 29.06.2021 №373 в частині віднесення до службової інформації у пункті 1.3. Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань відомостей щодо проходження служби особами рядового і начальницького складу органу Державного бюро розслідувань (призначення, переведення, звільнення тощо);
визнати незаконним пункт 1.3. Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 29.06.2021 №373;
зобов`язати Державне бюро розслідувань вилучити пункт 1.3. з Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 29.06.2021 №373.
30. Матеріалами справи підтверджено, що предметом обох позовів (у справі № 420/15119/21 та у цій справі) є вимоги позивача про визнання протиправними дій щодо видання наказу від 29.06.2021 № 373 в частині віднесення до службової інформації у пункті 1.3 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань відомостей щодо проходження служби особами рядового і начальницького складу органу Державного бюро розслідувань (призначення, переведення, звільнення тощо); визнання незаконним такого пункту та зобов`язання Державного бюро розслідувань його вилучити.  
31. Звернення позивача до суду в обох випадках (зокрема у справі № 420/15119/21 та у цій справі) обумовлено відмовою Державного бюро розслідувань в наданні позивачу запитуваної інформації, оскільки така віднесена до інформації з обмеженим доступом на підставі пункту 1.3. Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, який затверджено Наказом Державного бюро розслідувань від 29.06.2021 № 373. 
32. Таким чином, оскільки спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вирішується у справі № 420/15119/21, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, керуючись приписами пункту 3 частини 1 статті 240 КАС України, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду в зазначеній частині.
33. Такі висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду у справі № 420/16400/21 (постанова від 01 грудня 2022 року), правовідносини у якій є подібними.
34. Відповідно до частин 1 - 4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
35. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
36. Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
37. Враховуючи наведене, перевіривши за матеріалами адміністративної справи доводи касаційної скарги, Верховний Суд зазначає, що суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм матеріального чи процесуального права, залишаючи без розгляду частину позовних вимог у цій справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 240 КАС України. 
38. А відтак, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
39. Доводи касаційної скарги висновків цієї постанови та оскаржуваних судових рішень не спростовують.
40. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 242, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359, Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу адвоката Єрмолатіна Віктора Івановича - представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року та постанову   П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2022 року у справі №420/15121/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

..................................

..................................

..................................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду