ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року	Львів	Справа № 308/17238/22 пров. № А/857/3989/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Довгополова О.М., 
суддів  Гудима Л.Я., Святецького В.В., 
з участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Малюк В.М., 
час ухвалення рішення: 13:16:48,
місце ухвалення рішення - м. Ужгород,
дата складання повного тексту рішення: 10.02.2023,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Закарпатській області про визнання неправомірною та скасування постанови серії ЕГА №894866 від 14.12.2022 року про накладення адміністративного стягнення.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 лютого 2023 року позов задоволено. Постанову серії ЕГА №894866 від 14.12.2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень - скасовано, провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Стягнуто з Управління патрульної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати за сплату судового збору у розмірі - 496,20 грн.
Рішення мотивоване тим, що відповідачем не надано будь-яких достовірних доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, у якій з посиланням на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом не враховано, що згідно відеозапису позивач знав про наявність у мешканців попередньо укладеного договору, вимагав від них здійснення нової оплати та свідомо здійснив неправдивий виклик на спецлінію «102» про незаконне проникнення для врегулювання свого приватного інтересу. 
Зазначає, що позивачем вже було здійснено аналогічні за змістом виклики поліції по даному факту 12.12.2022 та 13.12.2022, в ході опрацювання яких йому було роз`яснено цивільно-правовий характер відносин, що склалися в його випадку.
Вважає, що суд в даному випадку вдався до встановлення правових підстав для проживання осіб (тобто застосував цивільне законодавство замість адміністративного) не врахувавши, що ознак злому вхідні двері не містили, у осіб був ключ від вхідних дверей, а позивач вимагав надати йому оплату за проживання від вказаних осіб.
Позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив залишити рішення суду без змін.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що постановою ЕГА №894866 від 14.12.2022 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 183 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 3400 грн.
Згідно з даними, що містяться у вказаній постанові, 14.12.2022 об 11:30 год. в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме повідомив про незаконне проникнення до квартири, що не відповідало дійсності, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що не відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст.183 КУпАП (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) Завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Колегія суддів зазначає, що до матеріалів справи додано диск з відеозаписом події, яка описана в постанові про адміністративне правопорушення, які в розумінні ст. 251 КУпАП є належними доказами по справі.
З даного відео видно, що позивач знає осіб, які знаходяться в приміщенні та у них наявний конфлікт щодо сплати оренди за це приміщення.
Разом з тим, позивач не надав суду доказів про те, що особи, які знаходилися в приміщенні, здійснили незаконне проникнення у нього.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що наявне у матеріалах справи відео містить інформацію про обставини події та підтверджують скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.
Покликання позивача на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.
Відтак, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, оскільки останній маючи конфлікт з орендарями приміщення, які в ньому знаходились, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, повідомивши про злочин - незаконне проникнення до приміщення.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського Суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Враховуючи наведені вище обставини і норми законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що під час встановлення адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому висновок суду першої інстанції про протиправність оскаржуваної постанови є помилковим і необґрунтованим.  
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи і рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
Керуючись ст. ст. 272, 286, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 лютого 2023 року у справі №  308/17238/22 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повне судове рішення складено 15.05.2023.