ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6aa.court.gov.ua

Головуючий у першій інстанції: Павлов В.Г.
                                                                                                      Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2023 року                                                                                        Справа № 748/530/23    
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді          Епель О.В., 
суддів:                                    Лічевецького І.О., Мєзєнцева Є.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2023 року у справі 

за позовом            ОСОБА_1 

до           Головного управління Національної поліції в Чернігівській області,
                    інспектора ВРПП ЧРУП Головного управління 
Національної поліції в Чернігівській області 
капітана поліції Сергієнка Анатолія Володимировича

про           визнання протиправною та скасування постанови
і закриття провадження у справі 
про адміністративне правопорушення, 

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі - Відповідач-1), інспектора ВРПП ЧРУП Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітана поліції Сергієнка Анатолія Володимировича (далі - Відповідач-2) про визнання протиправною та скасування постанови серії БАД № 187111 від 27.01.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху по ч.1 ст.121-3 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що перед початком руху перевірив справність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, зокрема освітлення заднього номерного знаку, але оскільки конструкцією транспортного засобу не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху, він дізнався про технічну несправність лише після зупинки інспектором поліції.
Разом з тим Позивач стверджував, що під час винесення оскаржуваної постанови Відповідач не встановив причини, які обумовили виникнення тимчасової технічної несправності в системі освітлення заднього номерного знаку, проігнорував надані Позивачем пояснення, не роз`яснив йому процесуальні права під час розгляду справи та унеможливив залучення захисника.
2. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується вчинення Позивачем порушення, за яке його було притягнуто до відповідальності, а саме керування водієм транспортного засобу з неосвітленим номерним знаком.
При цьому, суд зазначив, що обов`язок дбати про справність транспортного засобу та відповідальність за певні недоліки його стану покладається саме на водія, а тому доводи представника Позивача про те, що ОСОБА_1 не передбачав або не міг передбачити несправність в освітленні заднього номерного знаку на правомірність постанови жодним чином не впливають.
Разом з тим суд вказав, що така несправність, як неосвітлений номерний знак не входить у перелік несправностей, зазначених у пункті 31.4 ПДР України.
Також суд звернув увагу на те, що Позивач був присутній на місці складання постанови, був повідомлений про її складання, отримав копію оскаржуваної постанови, про що свідчить його підпис, при цьому жодних письмових зауважень, заперечень, пояснень чи клопотань до постанови позивач під час її прийняття не надав.
3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, наводячи доводи, аналогічні тим, що були викладені в його позовній заяві, та наполягаючи на протиправності та безпідставності оскаржуваної ним постанови про накладення на нього адміністративного стягнення.
При цьому, Апелянт стверджує, що на момент початку руху він ретельно перевірив належність роботи зовнішнього освітлення його транспортного засобу, зокрема заднього номерного знаку, який освітлювався, і конструкцією його автомобіля не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху, тому він не знав і не міг знати про можливу несправність.
Апелянт зазначає, що він мав намір вчинити в порядку, передбаченому п.31.4 ПДР України - намагався вжити заходів для усунення виявленої працівником поліції несправності, а коли не зміг, рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту.
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
           4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2023 та від 01.05.2023 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
5. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.01.2023 серії БАД № 187111   ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1190,00 грн.
У вказаній постанові зафіксовано, що 27.01.2023 року о 17 год. 15 хв. на а/д Чернігів-Козелець-Київ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ISUZU NOR71R д.н.з. НОМЕР_1 , на якому неосвітлений номерний знак в темну пору доби, чим порушив п.п. 2.9 «в» ПДР України.
8. Позивач, вважаючи вищевказану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, звернувся до суду з цим позовом.
9. Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У частині першій статті 3 Закону № 580-VIII закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до п.п. 2.9 «в» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Згідно з ч. 1 ст. 121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 31.5 ПДР України в разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.
У п. 31.4 ПДР України визначено технічні несправності і невідповідності,  за наявності яких забороняється експлуатація транспортних засобів.
У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновки суду апеляційної інстанції.
10. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що керування транспортним засобом з номерним знаком, який неосвітлений у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості, є правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 121-3 КУпАП.
11. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що керування Позивачем транспортним засобом ISUZU NOR71R д.н.з. НОМЕР_1 з номерним знаком, який неосвітлений у темну пору доби, підтверджується матеріалами справи та не спростовано Апелянтом.
12. Доводи Апелянта щодо протиправності та безпідставності оскаржуваної ним постанови про накладення адміністративного стягнення колегія суддів відхиляє як такі, що не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України та спростовуються матеріалами справи.
При цьому апеляційний суд відзначає, що регламентований частиною другою статті 77 КАС України покладений на Відповідача обов`язок доказування не є абсолютним і, згідно з приписами частини першої вказаної норми, Позивач також повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
13. З приводу доводів Апелянта про те, що на момент початку руху він ретельно перевірив належність роботи зовнішнього освітлення його транспортного засобу, зокрема заднього номерного знаку, який освітлювався, і конструкцією його автомобіля не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху, тому він не знав і не міг знати про можливу несправність, колегія суддів відхиляє як такі, що не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності.
При цьому у контексті аналізу цих та інших доводів апеляційної скарги судова колегія відзначає, що як було правильно вказано судом першої інстанції відсутність в діях ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення спірного правопорушення автоматично не свідчить про відсутність в його діях позивача складу такого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, оскільки вина в цьому випадку може бути виражена як у формі умислу, так і у формі необережності.
14. Твердження Апелянта про те, що він мав намір вчинити в порядку, передбаченому п.31.4 ПДР України - намагався вжити заходів для усунення виявленої працівником поліції несправності, а коли не зміг, рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, судова колегія приймає до уваги, але зазначає, що такі обставини також не спростовують факти вчинення ним адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності.
Крім того,  як було правильно встановлено судом першої інстанції, у п. 31.4 ПДР України, до якого відсилає норма п. 31.5 ПДР України, серед технічних несправностей і невідповідностей дійсно не передбачено несправність приладів освітлення номерного знаку. Тому посилання Апелянта на вказані норми є безпідставним та з огляду на обставини цієї справи не спростовують правомірності винесення Відповідачем спірної постанови.
15. Також, аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, судова колегія звертає увагу й на те, що Позивач був присутній на місці складання постанови, був повідомлений про її складання, отримав копію такої постанови, про що свідчить його підпис, та не навів у ній жодних письмових зауважень, заперечень, пояснень чи клопотань.
16. Надаючи оцінку таким доводам Апелянта, а також всім доводам його скарги, судова колегія приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
17. Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.
18. Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
19. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.          
20. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2023 року - без змін.
21. Розподіл судових витрат.
З огляду на результат розгляду цієї справи та відповідно до приписів ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
          Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2023 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.
Судове рішення виготовлено 10 травня 2023 року.

Головуючий суддя                                                  О.В. Епель

Судді:                                                                      І.О. Лічевецький

                                                                                Є.І. Мєзєнцев