Справа №584/1354/21 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Токарєв С. М.	
Номер провадження 33/816/42/23 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  124 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

15 травня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Дейниченко О. М., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Путивльського районного суду Сумської області від 19.11.2021, якою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, 

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 ,
представника потерпілого - адвоката Латишевої В. О., 

установив:

У поданому клопотанні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки справа розглянута без його участі, а про накладення на нього штрафу дізнався у грудні 2021 р. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, оскільки він не вибігав раптово на дорогу, саме водій т/з здійснив на нього наїзд.
Постановою судді Путивльського районного суду Сумської області від 19.11.2021 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 50-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.
Згідно постанови судді, 03.11.2021 о 17 год. 20 хв. в с. Зінове по вул. Зарічній, біля буд. № 11 ОСОБА_3 , будучи учасником дорожнього руху, як пішохід, порушив вимоги пп. «б» п. 4.14. ПДР, а саме - раптово вибіг на проїзну частину, в результаті чого стався наїзд на нього автомобілем TOYOTA CAMRY д. н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , що спричинило механічні пошкодження зазначеного т/з, при цьому, в результаті ДТП тілесних ушкоджень ніхто не отримав.
Вислухавши доводи ОСОБА_3 , який просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, доводи представника потерпілого Латишевої В. О., яка заперечила проти поновлення строку, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданого клопотання, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді задоволенню не підлягає з таких підстав.
Постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи (ч. 1 ст. 285 КУпАП). Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ч. 2 ст. 294 КУпАП).
Зміст та форма провадження в справах про адміністративні правопорушення повинні відповідати загальним засадам судочинства, однією з яких є розумні строки, тобто такі, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень, що забезпечують надійний захист iнтepeciв правосуддя, а також забезпечують особі реальну можливicть використати вci передбаченi законом засоби захисту. Для забезпечення виконання вимог розумного строку законодавець і встановив процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого КУпАП. При цьому правило дотримання 10-денного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
У своєму рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що «правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності». «Доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд» (рішення ЄСПЛ від 12.07.2007 у справі «Станков проти Болгарії»).
Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право, незважаючи на те, що ст. 294 КУпАП і містить положення щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку, оскільки строками визначаються часові межі існування правовідносин у справі, в яких повинно відбутися здійснення прав і виконання обов`язків учасниками справи, а правові норми встановлюють не тільки «що» і «як» потрібно зробити, але і «в які строки», що є обов`язковим елементом поведінки відповідного суб`єкта провадження і виступає як один з показників правомірності юридичної діяльності учасників процесу.
ОСОБА_3 не приймав участі в судовому засіданні 19.11.2021, але копія постанови судді була направлена йому за місцем проживання. 22.11.2021 постанова судді була звернута до виконання, а 01.12.2021 та 10.12.2021 були відкриті виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_3 штрафу та судового збору. При цьому, як пояснив сам ОСОБА_3 , про накладення на нього штрафу він дізнався у грудні 2021 р. після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження.
У подальшому, 02.02.2022 виконавчі провадження були закінченні у зв`язку з виконанням постанови судді, а 09.09.2022 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження більш ніж на 8 місяців.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що починаючи як мінімум з другої половини грудня 2021 р. ОСОБА_3 не був позбавлений можливості оскаржити постанову судді від 19.11.2021 у передбачений законом 10-денний строк, оскільки жодних поважних та об`єктивних причин пропуску цього процесуального строку або ж будь-яких обставин, які б перешкодили подати апеляційну скаргу, ні в клопотанні, ні у судовому засіданні ним не наведено.
Таким чином, твердження ОСОБА_3 про поважність пропуску строку на оскарження постанови судді не заслуговують на увагу, оскільки суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, наданим їй законом, а тому сторона, яка добровільно відмовляється від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками такого свого рішення. При цьому безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набрало законної сили та було виконано, є прямим порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.
Оскільки фактичні обставини справи свідчать, що ОСОБА_3 (особисто чи через захисника) мав можливість повною мірою реалізувати своє право на апеляційне оскарження рішення судді суду першої інстанції, але у встановлений законом строк не скористався таким, апеляційний суд вважає необхідним відмовити в поновленні цього процесуального строку.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Путивльського районного суду Сумської області від 19.11.2021 відмовити.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  В. Ю. Рунов