Київський апеляційний суд

Провадження № 33/824/316/2021                                                                              Єдиний унікальний № 369/4303/19
Категорія: ст. 124 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Омельченко М.М.                                        Доповідач: Гладій  С.В.
 
                 П  О  С  Т  А  Н  О  В  А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
23 березня 2021 року	                                                    м. Київ	
 
Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участю осіб, стосовно яких складені протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 ,           ОСОБА_2 , та їх захисників - Пелех О.І., Саражі С.В., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката  Саражі С.В. на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
та
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

                                                           В С Т А Н О В И В:
 
                Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21вересня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ст. 124 КУпАП, а провадження  у справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
            Відповідно до постанови, 20 березня 2019 року о 18 год. 30 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Чорновола в         м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, в порушення п. 13.3 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Mersedes-Benz 1843LAXOR-C3», т.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

            Цією ж постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного правопорушення.
За протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 083772,        ОСОБА_2 , керуючи 20 березня 2019 року о 18 год. 30 хв. автомобілем «Mersedes-Benz 1843LAXOR-C3», т.н.з НОМЕР_2 , по вул. Чорновола в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.
За результатами розгляду, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2   порушень вимог п. 13.3 Правил дорожнього руху, а відтак - складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його таким, що винесене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, при неповному дослідженні всіх обставин справи та ненадання належної оцінки поясненням учасників дорожньо-транспортної пригоди, в апеляційній скарзі адвокат Саража С.В. просить постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року стосовно ОСОБА_1 скасувати із закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а відносно ОСОБА_2 скасувати, з постановленням нового рішення, яким ОСОБА_2 визнати винуватим за ст. 124 КУпАП, із закриттям провадження на підставі п. 7 ст. 247 цього Кодексу.
На обґрунтуванням доводів апеляційної скарги захисник вважає, що судом безпідставно в основу прийнятого рішення покладено схему організації дорожнього руху на даній ділянці дороги, оскільки вона не відповідає фактичним обставинам, зокрема і тому, що внаслідок проведених ремонтних робіт в 2015 році по розширенню дорожнього полотна в обох напрямках, був встановлений світлофорний об`єкт, що, в свою чергу, призвело до зміни дорожніх знаків та дорожньої розмітки, а саме встановлення знаку 5.16 ПДР з вказаними напрямками: дві смуги в попутному напрямку та одна смуга наліво, які в свою чергу були розділені розміткою 1.1, 1.5, 1.6 ПДР, а тому висновок суду проте, що водій ОСОБА_1 в ході руху, на виконання дорожнього знаку 5.21.1 ПДР, зміщувався з додаткової смуги на основну, де рухався водій ОСОБА_2 , внаслідок чого трапилось зіткнення транспортних засобів, не узгоджується із доказами у справі.
Крім того, захисник звертає увагу на те, що пошкодження на автомобілі  «Mersedes-Benz», в тому числі підніжки, яка розташована в правій боковій частині свідчить про те, що спочатку цей автомобіль вдарив своєю правою боковою частиною «Volkswagen Passat», що і спричинило наслідки у вигляді виїзду останнього через сусідню смугу руху на зустрічну, при якому було пошкоджено передню праву частину бампера «Mersedes-Benz». Вказане підтверджується висновком експертного дослідження № 4/20 від 31 січня 2020 року та узгоджується із версією подій водія ОСОБА_1 , однак залишилось поза увагою та належною оцінкою суду першої інстанції, що призвело до постановлення у справі незаконного рішення.
Також захисником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , причини пропуску якого обґрунтовує відсутністю її та ОСОБА_1 в судовому засіданні 21 вересня 2020 року та отриманням копії постанови 12 жовтня 2020 року. 
 
Заслухавши пояснення захисника Саражи С.В. та ОСОБА_1 на підтримку доводів клопотання та апеляційної скарги, захисника Пелех О.І. та ОСОБА_2, які заперечували щодо поновлення строку на оскарження та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи за протоколами про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання і апеляційної скарги, слід прийти до наступних висновків.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.    
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. 
Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
            Між тим, матеріали справи не містять даних про направлення копії оскаржуваного рішення як захиснику, так і ОСОБА_1 , а оскільки останні не були присутні в судовому засіданні 21 вересня 2020 року при винесені постанови і захисник отримав копію судового рішення 12 жовтня 2020 року, то можна погодитись з проханням Саражі С.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 21 вересня 2020 року. 
 
            Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в          ст. 294 КУпАП.
 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
 
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. 
 
            Цих вимог закону суддя місцевого суду, розглядаючи справу щодо        ОСОБА_4 не дотримано.
 
Як убачається з матеріалів справи, 20 березня 2019 року стосовно          ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ОБ № 083773 та серії ОБ № 083772 за ст. 124 КУпАП, відповідно до яких, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , а ОСОБА_2 автомобілем «Mersedes-Benz», 1843LAXOR-C3», т.н.з НОМЕР_2 , 20 березня 2019 року о 18 год. 30 хв., рухаючись в попутному напрямку по вул. Чорновола в               м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, кожен із них, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого допустили зіткнення вказаними автомобілями під своїм керуванням, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.
 
За постановою, з огляду на схему організації дорожнього руху, суд першої інстанції прийшов до висновку, що водій ОСОБА_1 рухався у додатковій смузі руху, на що вказує інформаційно-вказівний дорожній знак 5.21.1 «Кінець додаткової смуги», після якої дозволено рух прямо (наказовий дорожній знак 4.1). Отже, на переконання суду, саме водій автомобіля «Volkswagen Passat» ОСОБА_1 в зазначеній дорожній ситуації зміщувався з додаткової смуги на основну, де рухався водій ОСОБА_2 , що і стало причиною зіткнення транспортних засобів, а звідси підставами для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, та закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
 
Разом з тим, суд апеляційної інстанції, не може погодитись з таким рішенням щодо ОСОБА_1 , виходячи з наступного.
 
З тих же матеріалів справи вбачається, що в ході її тривалого розгляду ОСОБА_1 та його захисником Саражею С.В. було надано ряд документів, а також фотознімків на їх підтвердження, які залишились поза увагою та будь-якою оцінкою суду першої інстанції, відповідно до яких схема організації дорожнього руху на даній ділянці дороги не відповідає фактичній організації руху.
 
Зокрема, згідно відповіді на адвокатський запит Департаменту патрульної поліції, служби автомобільних доріг у Київській області, МПП «ЄРІДОН», на дільниці 0+300 автомобільної дороги Київське півкільце-Крюківщина-Боярка встановлений світлофорний об`єкт, який регулює відповідно дорожній рух (т. 1 а. с. 127, 130, 145, 166, 176). Це ж підтверджується наданими сторонами фотознімками, на яких, крім іншого, зафіксовано наявність знаку 5.16 ПДР «Напрямки руху по смугам», яким чітко визначено в напрямку м. Вишневе наявності двох смуг руху в одному напрямку (т. 1 а . с. 131-137146-157). Крім того, дві смуги руху в попутному напрямку на м. Вишневе, відображено і на схемі, де відбулась дорожньо-транспортна пригода (т. 1 а. с. 3). При цьому, наявність будь-якого знаку, який би скасовував дію знаку 5.16 до місця зіткнення транспортних засобів не встановлено.
 
У зв`язку з чим, висновок суду про те, що дорожньо-транспортна пригода сталась при перевлаштуванні ОСОБА_1 з додаткової смуги на основну, де рухався автомобіль «Mersedes-Benz» під керуванням ОСОБА_2 є безпідставним, суперечить наявним матеріалам справи, а тому доводи апеляційної скарги захисника Саражі С.В. в цій частині заслуговують на увагу.
 
Оскільки у постанові, суд не навів інших доказів на обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 в порушенні п. 13.3 Правил дорожнього руху, постанова суду щодо останнього за ст. 124 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, за недоведеністю наявності в його діях складу адміністративного правопорушення. 
 
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія автомобіля «Mersedes-Benz» ОСОБА_2 , який нібито виїхав на смугу руху автомобіля «Volkswagen Passat» під керуванням ОСОБА_1 , то вони є непереконливими.
 
Так, за поясненнями ОСОБА_1 , він рухався в правій смузі, а водій     ОСОБА_2 відповідно в лівій, і в наслідок перевлаштування останнього в його смугу руху, допустив зіткнення з лівою стороною його транспортного засобу, в результаті чого автомобіль розвернуло через зустрічну смугу та призвело до зіткнення з опорою.  
 
За версією ж ОСОБА_2 , він рухався ближче до суцільної осьової смуги та під час руху відчув удар з правої передньої сторони свого автомобіля та побачив автомобіль сірого кольору, який перетнув суцільну осьову лінію дорожньої розміти на зустрічну смугу, де зіткнувся з електроопорою.
При цьому, при складанні схеми дорожньо-транспортної пригоди кожен із водіїв вказав, що місце зіткнення транспортних засобів мало місце на тій смузі руху, на якій перебували їхні автомобілі (т. 1 а. с. 3).
 
Між тим, вказана схема дорожньо-транспортної пригоди долучена до матеріалів справи не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністра внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року, оскільки, серед іншого, не містить об`єктивного місця зіткнення транспортних засобів, а відображені на ній сліди гальмування не зафіксовані відносно сталих орієнтирів як в повздовжньому, так і поперечному напрямках, а тому не може бути належним доказом у справі.
 
Це ж стосується і долучених до матеріалів провадження фотознімків, на яких зафіксовані сліди гальмування транспортного засобу (т. 1 а. с. 26-40), хоча й вони були використані при експертному дослідженні № 4/20 від 31 січня 2020 року.
 
За наведених обставин, суд не приймає до уваги зазначений висновок № 4/20 від 31 січня 2020 року, який зроблений на замовлення ОСОБА_1 , містить вибірковий аналіз доказів у справі, що викликає сумнів в його об`єктивності.
 
А тому твердження захисника Саражі С.В. про те, що зафіксовані на фотознімках пошкодження на автомобілі  «Mersedes-Benz», в тому числі підніжки, яка розташована в правій боковій частині свідчать про те, що спочатку цей автомобіль вдарив своєю правою боковою частиною «Volkswagen Passat», що і спричинило наслідки у вигляді виїзду останнього через сусідню смугу руху на зустрічну, носять суб`єктивний характер.
 
 Інших доказів, які б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_2 та слугували підставою для скасуванню судового рішення щодо нього, по справі не встановлено, не наведено таких і в апеляційній скарзі.
 
Таким чином, апеляційна скарга захисника Саражі С.В. підлягає частковому задоволенню.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Клопотання адвоката Саражі С.В. задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року.
 
Апеляційну скаргу захисника Саражі Світлани Владиславівни - задовольнити частково.
 
Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, зазначених у ст. 38 КУпАП - скасувати.
 
Ухвалити нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
 
В решті постанову суду залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 

Суддя Київського апеляційного суду                                                                   С.В. Гладій