ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2023 року 
м. Київ
справа № 640/33886/21
адміністративне провадження № К/990/10069/22, №К/990/17249/22, №К/990/21682/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж. М.,
суддів - Єресько Л. О., Мартинюк Н. М.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу 
за адміністративним позовом Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито 
за касаційною скаргою Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022 року, ухвалену в складі колегії суддів: судді-доповідача Мєзєнцева Є. І., суддів: Сорочка Є. О., Файдюка В. В.;
за касаційною скаргою Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2022 року, ухвалену в складі колегії суддів: судді-доповідача Оксененка О. М., суддів: Лічевецького І. О., Мельничука   В. П.;
за касаційною скаргою Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2022 року, ухвалену в складі колегії суддів: судді-доповідача Мєзєнцева Є. І., суддів: Сорочка Є. О., Файдюка В. В.,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог адміністративного позову 
1. У листопаді 2021 року Науково-виробниче Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» (далі також - позивач, товариство, НВ ТОВ «Агро-Інтер») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.   Київ) (далі також - відповідач, відділ ДВС), в якому просило:
- визнати протиправною бездіяльність Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у не виключенні запису з Єдиного реєстру боржників відносно Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер», який було внесено Печерським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в рамках виконавчого провадження №53790028;
- зобов`язати Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити запис з Єдиного реєстру боржників відносно Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер», який був внесений Печерським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в рамках виконавчого провадження №53790028.
2. Позов обґрунтовано тим, що оскільки виконавче провадження щодо товариства завершено, а арешт, накладений в цьому виконавчому провадженні, не знято, відмова державного виконавця у знятті відповідного арешту порушує права позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Крім того, на думку позивача, накладений у межах виконавчого провадження №   53790028 арешт втратив свою актуальність і не виконує функцію реального забезпечення виконання рішення. Серед іншого, позивач просив суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, попередній розрахунок яких указано в позовній заяві.
3. 13 грудня 2021 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшло клопотання представника товариства - адвоката Васюка М. М., про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. 
Історія ухвалення у справі судових рішень та мотиви судових рішень, які оскаржуються 
4. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2021   року адміністративний позов задоволено частково, зобов`язано Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії, спрямовані на виключення запису з Єдиного реєстру боржників відносно Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер», який був внесений Печерським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у рамках виконавчого провадження № 53790028. В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
5. 20 грудня 2021 року до суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга представника товариства - адвоката Васюка М. М., на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2021 року, здана до поштового відділення 16 грудня 2021 року. В скарзі, серед іншого, указано попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу. 
6. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 грудня 2021 року справу передано на розгляд колегії суддів: Мєзєнцева Є. І., Сорочка Є. О., Файдюка В. В.
7. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022   року апеляційну скаргу НВ ТОВ «Агро-Інтер» задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2021 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов НВ ТОВ «Агро-Інтер» задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у не виключенні запису з Єдиного реєстру боржників відносно НВ ТОВ «Агро-Інтер», який було внесено Печерським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в рамках виконавчого провадження № 53790028. Зобов`язано Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити запис з Єдиного реєстру боржників відносно НВ ТОВ «Агро-Інтер», який був внесений Печерським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в рамках виконавчого провадження № 53790028. Стягнуто з Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.  Київ) на користь НВ ТОВ «Агро-Інтер» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 5675 грн. 
8. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022   року мотивована тим, що відповідач мав вжити заходи щодо зняття арешту, накладеного на майно (кошти) боржника в рамках виконавчого провадження № 53790028, відомості про боржника мали бути виключені з Єдиного реєстру боржників, скасовані інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проведені інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження, у зв`язку із чим рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. В частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що позивачем не було надано документи, що свідчили б про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, а також матеріали справи не містять детального опису наданих послуг, із визначенням часу на кожну послугу окремо, що перешкоджає суду здійснити оцінку розрахунків таких витрат. 
9. 26 січня 2022 року до суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга відділу ДВС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від   15   грудня 2021 року, подана до суду першої інстанції 28 грудня 2021 року. 
10. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 січня 2022 року справу передано на розгляд колегії суддів: Оксененка О. М., Лічевецького І. О., Мельничука В. П. 
11. 03 лютого 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника товариства - адвоката Васюка М. М., про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Заява обґрунтована тим, що при ухваленні постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022 року судом не вирішено питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем у відповідному апеляційному провадженні за апеляційною скаргою товариства (див. пункт 5 цієї постанови) на суму 30   000 грн.
12. 21 лютого 2022 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив представника товариства - адвоката Васюк М. М., на апеляційну скаргу відділу ДВС (див. пункт 9 цієї постанови) у доводах якого, серед іншого, зазначено попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу.
13. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року апеляційну скаргу Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.   Київ) залишено без задоволення. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2021 року - без змін.
14. 26 квітня 2022 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява представника товариства - адвоката Васюк М. М., про ухвалення додаткового рішення, яка обґрунтована тим, що при ухваленні постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року судом не вирішено питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем у відповідному апеляційному провадженні за апеляційною скаргою відділу ДВС (див. пункти 9 та 12 цієї постанови) на суму 30   000 грн.
15. Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від   13 червня 2022 року заяву НВ ТОВ «Агро-Інтер» про відшкодування судових витрат за надання професійної правничої допомоги задоволено частково. Стягнуто на користь НВ ТОВ «Агро-Інтер» за рахунок бюджетних асигнувань Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витрати на правову допомогу в сумі 3 000 грн. 
16. Указана постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30   000 грн за складення відзиву на апеляційну скаргу, враховуючи складність даної справи та предмету даного судового розгляду, не відповідають критерію реальності таких витрат. У зв`язку із чим, колегія суддів зазначила, що на думку суду співмірними зі складністю цієї справи є витрати на професійну правничу допомогу на суму 3   000 грн.
17. 05 липня 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла повторна заява представника товариства - адвоката Васюка М. М., про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Заява обґрунтована тим, що при ухваленні постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022 року судом не вирішено питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем у відповідному апеляційному провадженні за апеляційною скаргою товариства (див. пункт 5 цієї постанови) на суму 30 000 грн, а попередня заява про відшкодування указаних витрат (див. пункт 11 цієї постанови) судом апеляційної інстанції не розглянута.
18. Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від   06 липня 2022 року заяву НВ ТОВ «Агро-Інтер» про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково. Стягнуто на користь НВ ТОВ «Агро-Інтер» за рахунок бюджетних асигнувань Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витрати на правову допомогу в сумі 3 000 грн. 
19. Указана постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн, враховуючи складність даної справи та предмету даного судового розгляду, не відповідають критерію реальності таких витрат. У зв`язку із чим, колегія суддів зазначила, що на думку суду співмірними зі складністю цієї справи є витрати на професійну правничу допомогу на суму 3 000 грн.
Короткий зміст вимог касаційної скарги (№ К/990/10069/22) та позиція іншого учасника справи
20. 25 квітня 2022 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга представника товариства - адвоката Васюка М. М., в якій останній просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити в цій частині нову постанову, якою стягнути на користь НВ ТОВ «Агро-Інтер» за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені у справі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30   000 грн та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. В іншій частині постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022 року товариством не оскаржується.
21. Скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм закону, які регулюють порядок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та вирішення оспореного питання без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду. Обов`язок доведення неспівмірності указаних витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Скаржник наголошує, що доведення неспівмірності витрат на правничу допомогу у цій справі покладалося саме на відповідача, а суд не мав право самостійно без клопотання сторони справи зменшити розмір таких витрат з урахування принципу змагальності. Позивач уважає, що понесені витрати на надання правничої допомоги є співмірними, а суд обґрунтував оскаржене рішення у відповідній частині не оцінкою доводів відповідача, а власними висновками, що не відповідає вимогам закону.
22. 27 травня 2022 року до суду касаційної інстанції надійшов відзив відділу ДВС на указану касаційну скаргу, у якому останній просив залишити касаційну скаргу без задоволення. Доводи відзиву на касаційну скаргу зводяться до законності дій відділу ДВС при здійсненні виконавчого провадження.
Короткий зміст вимог касаційної скарги (№ К/990/17249/22) та позиція іншого учасника справи
23. 07 липня 2022 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга представника товариства - адвоката Васюка М. М., в якій останній просить скасувати додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від   13   червня 2022 року та прийняти нову постанову, якою стягнути на користь НВ ТОВ «Агро-Інтер» за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені у справі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. 
24. Доводи скаржника за своєю суттю є аналогічними доводам, викладеним у попередній касаційній скарзі (див. пункт 21 цієї постанови) та зводяться до того, що суд не може самостійно, без відповідного клопотання іншого учасника справи, зменшувати суму витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку із чим порушено положення процесуального закону. 
25. Відзив відділу ДВС на указану касаційну скаргу не надходив, що відповідно до частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.
Короткий зміст вимог касаційної скарги (№ К/990/21682/22) та позиція іншого учасника справи
26. 15 серпня 2022 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга представника товариства - адвоката Васюка М. М., в якій останній просить скасувати додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2022 року та прийняти нову постанову, якою стягнути на користь НВ ТОВ «Агро-Інтер» за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені у справі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. 
27. Доводи скаржника за своєю суттю є аналогічними доводам, викладеним у попередніх касаційних скаргах (див. пункт 21 цієї постанови) та зводяться до того, що суд не може самостійно, без відповідного клопотання іншого учасника справи, зменшувати суму витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку із чим порушено положення процесуального закону.
28. Відзив відділу ДВС на указану касаційну скаргу не надходив, що відповідно до частини 4 статті 328 КАС України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.
Рух справи у суді касаційної інстанції
29. 25 квітня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга НВ ТОВ «Агро-Інтер» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від   24   січня 2022 року.
30. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від   25   квітня 2022 року для розгляду цієї справи (адміністративне провадження №   К/990/10069/22) визначено склад колегії суддів, а саме: головуючого суддю (суддю-доповідача) Мельник-Томенко Ж. М., суддів: Єресько Л. О., Мартинюк   Н.   М. 
31. Ухвалою Верховного Суду від 12 травня 2022 року клопотання НВ ТОВ «Агро-Інтер» про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено. Поновлено НВ ТОВ «Агро-Інтер» строк на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022 року у справі №   640/33886/21. Відкрито касаційне провадження за скаргою НВ ТОВ «Агро-Інтер» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022 року у справі № 640/33886/21. Витребувано матеріали справи з Окружного адміністративного суду міста Києва.
32. 07 липня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга НВ ТОВ «Агро-Інтер» на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від   13   червня 2022 року.
33. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від   07   липня 2022 року для розгляду цієї справи (адміністративне провадження №  К/990/17249/22) визначено склад колегії суддів, а саме: головуючого суддю (суддю-доповідача) Мельник-Томенко Ж. М., суддів: Єресько Л. О., Мартинюк   Н.   М. 
34. Ухвалою Верховного Суду від 14 липня 2022 року відкрито касаційне провадження за скаргою НВ ТОВ «Агро-Інтер» на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2022 року у справі №   640/33886/21. Витребувано з Окружного адміністративного суду міста Києва матеріали справи №  640/33886/21.
35. 15 серпня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга НВ ТОВ «Агро-Інтер» на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від   06   липня 2022 року.
36. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від   06   липня 2022 року для розгляду цієї справи (адміністративне провадження №  К/990/21682/22) визначено склад колегії суддів, а саме: головуючого суддю (суддю-доповідача) Мельник-Томенко Ж. М., суддів: Єресько Л. О., Мартинюк   Н.   М.
37. Ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2022 року клопотання НВ ТОВ «Агро-Інтер» про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено. Поновлено НВ ТОВ «Агро-Інтер» строк на касаційне оскарження додаткової постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2022 року у справі №  640/33886/21. Відкрито касаційне провадження за скаргою НВ ТОВ «Агро-Інтер» на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2022 року у справі №   640/33886/21.
38. Ухвалою Верховного Суду від 14.06.2023 закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Позиція Верховного Суду
Релевантні джерела права та акти їх застосування. Оцінка висновків суду, судове рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи 
39. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
40. Надаючи оцінку обґрунтованості касаційних скарг та оскаржуваним судовим рішенням суду апеляційної інстанції, Верховний Суд, з урахуванням приписів статті 341   КАС України, виходить із таких міркувань. 
Щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу та оцінки їх співмірності у конкретній справі
41. Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
42. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
43. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012   року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №   5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
44. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VІ встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
45. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
46. Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
47. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №   5076-VI).
48. Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
49. Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
50. Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
51. Відповідно до частини четвертої цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
52. Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
53. Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
54. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
55. Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
56. Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
57. При цьому, незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. 
58. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
59. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
60. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №  755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду щодо вирішення питань з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
61. Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від   02   жовтня 2019 року у справі № 815/1479/18, від 15 липня 2020 року у справі №   640/10548/19, від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20, від 18 травня 2022 року у справі №  640/4035/20, від 16 червня 2022 року у справі №   380/4759/21.
62. Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі №  200/9888/19-а Верховний Суд виклав висновок щодо застосування статей 134, 139 КАС України щодо ролі суду під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.
63. Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що: «Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
64. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до КАС України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін.
65. Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.
66. Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат, керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України».
67. Аналогічні висновки викладені також у постановах Верховного Суду від   05   серпня 2020 року у справі № 640/15803/19, від 28 жовтня 2021 року у справі №  160/15983/20, від 28 липня 2022 року у справі № 640/18791/20.
Щодо фактичного понесення стороною спору витрат на професійну правничу допомогу 
68. У пункті 17 постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №  813/481/18 викладено висновок, згідно з яким, зважаючи на положення частини сьомої статті 139 КАС України, суд касаційної інстанції констатує помилковість посилання суду апеляційної інстанції у якості аргументу для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення на відсутність документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, адже сторони узгодили, що клієнт (позивач) зобов`язаний сплатити гонорар протягом шести місяців після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення по суті.
69. Крім того, у постанові від 20 жовтня 2021 року у справі № 757/29103/20-ц Верховний Суд вказав, що відмова у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів фактичної оплати вказаних послуг до моменту розподілу їх між сторонами у справі не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства та наведеними висновками Верховного Суду. Аналогічний підхід застосовує і ЄСПЛ. Так, у Рішенні по справі «Бєлоусов проти України» (Заява №  4494/07) ЄСПЛ дійшов висновку, що витрати, які мають бути сплачені за договором адвокату, необхідно розглядати як фактично понесені: « 115. Суд зазначає, що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Як видно з матеріалів справи, п. Бущенко представляв заявника протягом провадження у Суді, отже, має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними» (див. вищезазначене рішення у справі «Савін проти України» (Savin V. Ukraine), n. 97)».
Висновки по суті спору
71. Відповідно до частин першої, другої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
72. Згідно з вимогами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
73. Частиною другою статті 353 КАС України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу. 
Оцінка вимог скаржника щодо постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022 року в частині, яка переглядається
73. Згідно досліджених судами попередніх інстанцій матеріалів справи, про вимоги щодо витрат на професійну правничу допомогу, які мали бути вирішені в указаній постанові, позивачем зазначено як у позовній заяві, так і у клопотанні про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (див. пункти 2 і 3 цієї постанови).
74. Однією із підстав для відмови у стягненні з відповідача на користь позивача указаних витрат суд апеляційної інстанції вказав, що позивачем не було надано документального підтвердження понесення таких витрат, а саме документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо).
75. Такі висновки є передчасними, оскільки судом апеляційної інстанції не досліджено та не мотивовано на яких умовах НВ ТОВ «Агро-Інтер» і його представник - адвокат Васюк М. М., погодили оплату відповідних послуг.
76. Крім того, апеляційний суд обмежився вказівкою на те, що матеріали справи не містять детального опису наданих послуг.
77. Разом з тим, вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції не врахував і не зазначив (не описав) чи був обізнаний відповідач про вимоги позивача щодо компенсації указаних витрат, чи заперечував він щодо задоволення указаних вимог і, якщо так, то чи виконав останній свій обов`язок щодо доведення неспівмірності розміру указаних витрат, які позивач бажав компенсувати в даній справі, критеріям, передбаченим частиною п`ятою статті 134 КАС України.
78. Указані обставини мали бути з`ясовані судом апеляційної інстанції, оскільки їх з`ясування є обов`язковим для правильного вирішення питання щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу, а суд касаційної інстанції позбавлений можливості установити відповідні обставини в силу вимог частини другої статті 341 КАС України, у зв`язку із чим на підставі частини другої статті 353 КАС України касаційна скарга НВ ТОВ «Агро-Інтер» (№   К/990/10069/22) підлягає частковому задоволенню, а постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022 року в частині, яка переглядається - скасуванню з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Оцінка вимог скаржника щодо додаткової постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2022 року та додаткової постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2022 року 
79. Указані додаткові постанови суду апеляційної інстанції ідентичні за своїми висновками та мотивами, які зводяться до того, що апеляційний суд в обох випадках самостійно оцінив заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу та дійшов висновку про їх неспівмірність складності цієї справи та підготовлених представником позивача документам.
80. При цьому, вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції в обох випадках також не врахував і не зазначив (не описав) чи був обізнаний відповідач про вимоги позивача щодо компенсації указаних витрат, чи заперечував він щодо задоволення указаних вимог і, якщо так, то чи виконав останній свій обов`язок щодо доведення неспівмірності розміру указаних витрат, які позивач бажав компенсувати в даній справі.
81. Надаючи власну оцінку співмірності вимог позивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу критеріям, передбаченим частиною п`ятою статті 134 КАС України, суд апеляційної інстанції безпідставно вчинив дії, обов`язок щодо яких КАС України покладає на сторону спору, яка заперечує проти задоволення відповідних вимог, що є недопустимим та порушує принцип безсторонності суду та рівності прав учасників спору.
82. За таких обставин, касаційні скарги НВ ТОВ «Агро-Інтер» на додаткові постанови суду апеляційної інстанції підлягають частковому задоволенню, а додаткова постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від   13   червня 2022 року та додаткова постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2022 року - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційні скарги Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» задовольнити частково. 
2. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022   року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13   червня 2022 року та додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2022 року скасувати. 
3. Справу № 640/33886/21 за адміністративним позовом Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії в указаних частинах направити на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Судді	Ж.М. Мельник-Томенко Н.М. Мартинюк   Л.О. Єресько