ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року	Львів	Справа № 300/4857/22 пров. № А/857/2495/23	

          Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Носа С. П., 
суддів –                                                            Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року у справі №300/4857/22 (головуючий суддя Тимощук О.Л., м. Івано-Франківськ) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання до вчинення дій,-

                                                            ВСТАНОВИВ:
  
28 листопада 2022 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення відповідача щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії позивача заробітної плати (доходу) за весь період роботи з 04.02.2005 по 29.07.2019 (5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс»); зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії позивача врахувавши заробітну плату (дохід) за весь період страхового стажу.
В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 у справі №300/6996/21, яким зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 16.09.2021 пенсію за віком на пільгових умовах зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 04.02.2005 по 31.12.2011 в Филиале « 5-й автобусный парк» ГУП «Мосгортранс», призначено позивачу пенсію за віком на пільгових умовах. Однак, заробітна плата за спірний період врахована у нульовому розмірі у зв`язку з відсутністю вказівки у зазначеному рішенні суду про зарахування до розрахунку заробітної плати сум оплати праці за цей період. В Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області були наявні всі необхідні документи які підтверджують розмір заробітної плати позивача у спірний період. Ці суми підлягали врахуванню при визначенні розміру пенсії на підставі статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». ОСОБА_1 вважає, що такі дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області порушують його право на отримання пенсії в належному розмірі.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 заробітної плати (доходу) за періоди роботи в Филиале « 5-й автобусный парк» ГУП «Мосгортранс» з березня 2005 року по січень 2006 року, з березня 2006 року по квітень 2013 року, з червня 2013 року по березень 2015 року, з червня 2015 року по травень 2016 року, з квітня 2016 року по червень 2017 року, з серпня 2017 року по липень 2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 16.09.2021 перерахунок та виплату ОСОБА_1 розміру пенсії за віком з врахуванням заробітної плати (доходу) за періоди роботи в Филиале « 5-й автобусный парк» ГУП «Мосгортранс» з березня 2005 року по січень 2006 року, з березня 2006 року по квітень 2013 року, з червня 2013 року по березень 2015 року, з червня 2015 року по травень 2016 року, з квітня 2016 року по червень 2017 року, з серпня 2017 року по липень 2019 року згідно довідок про заробітну плату від 22.04.2021 №№148, 149, 150, 151, виданих Филиалом Западный ГУП «Мосгортранс». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 496 гривень 20 копійок. 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем – Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. В період з 2005 року по 01.01.2012 підприємство « 5-й автобусний парк» ГУП «Мосгортранс» не здійснювало відрахування із заробітної плати до Пенсійного фонду російської федерації (згідно довідок від 22.04.2021 №148 та №149). В довідках від 22.04.2021 за №149, 150 та №151, виданих ГУП «Мосгортранс», вказується, що із сум нарахованої зарплати проведені відрахування в Пенсійний фонд російської федерації. Також, у цих довідках містяться відомості про фактичну суму заробітної плати ОСОБА_1 за відповідні періоди. При цьому відсутні відомості про суми відрахувань до Пенсійного фонду російської федерації. ОСОБА_1 не надав жодних первинних документів, які б підтверджували суми заробітної плати, зазначені у довідках.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено у справі незначної складності, суд апеляційної інстанції в порядку ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та з 16.09.2021 отримує пенсію за віком на пільгових умовах як водій міського пасажирського транспорту (а.с. 12).
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 у справі №300/6996/21 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №092850010631 від 23.09.2021 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 16.09.2021 пенсію за віком на пільгових умовах, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 04.02.2005 по 31.12.2011 в Филиале « 5-й автобусный парк» ГУП «Мосгортранс» (а.с. 6-11). Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2022 зазначене рішення залишено без змін.
На виконання цього рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області призначило з 16.09.2021 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах як водію міського пасажирського транспорту відповідно до пункту 8 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Не погодившись із розрахунком розміру пенсії, ОСОБА_1 звернувся з відповідним запитом до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, за результатами розгляду якого листом №4040-3812/Р-02/8-0900/22 від 12.10.2022 повідомлено, що заробітна плата з 01.03.2005 по 31.07.2019 за період роботи в російській федерації врахована в нульовому варіанті, оскільки про зарахування до розрахунку заробітної плати сум оплати праці в рішенні суду не вказано. Зазначено, що зарахування довідок про заробітну плату для обчислення пенсії за вказаний період можливе при умові їх підтвердження первинними документами (а.с. 12-13).
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне. 
Згідно абзаців 1, 2 частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788) передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Як видно з розрахунку розміру пенсії за віком ОСОБА_1 , заробітна плата за періоди з березня 2005 року по липень 2019 року врахована у нульовому варіанті. 
Обґрунтовуючи правомірність своїх дій ГУ ПФУ в Івано-Франківській області у відзиві на позов та в апеляційній скарзі звертає увагу на відсутність у спірний період відрахувань із заробітної плати до Пенсійного фонду російської федерації та/або непідтвердження первинними документами сум заробітної плати. З цього приводу слід зазначити наступне.
Згідно статті 1 Закону №1058 страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-IV (далі - Закон №2464) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Згідно статті 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Отже, обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на підприємство, як роботодавця, який здійснив нарахування внеску та утримання його із заробітної плати позивача.
При цьому, невиконання підприємством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України не може позбавити позивача соціальної захищеності та страхового стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина (страхувальником), сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків. 
Такий висновок апеляційного суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 30.09.2019 у справі №414/736/17 та від 30.07.2019 у справі №373/2265/16-а.
Згідно статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13.03.1992 та була чинною на момент вирішення питання про призначення позивачу пенсії, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення було встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Відповідно до абзаців 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і урядом російської федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якої вони проживають.
Згідно частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 у справі №300/6996/21 встановлено, що ОСОБА_1 надав відповідачу разом із заявою від 16.09.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах довідки Филиалу Западный ГУП «Мосгортранс» від 22.04.2021 № 148 про заробітну плату за період з лютого 2005 року по грудень 2006 року. Згідно вказаної довідки позивач неотримував заробітну плату в лютому 2006 року. Також подав довідку Филиалу Западный ГУП «Мосгортранс» від 22.04.2021 № 149 про заробітну плату за період з січня 2007 року по грудень 2013 року. Згідно вказаної довідки позивач неотримував заробітну плату в травні 2013 року.
Зазначені довідки містять примітку про те, що в період з 01.01.2001 по 31.12.2021 згідно пункту 15 частини першої статті 9 Федерального закону від 24.07.2009 № 212 - ФЗ, іноземні громадяни, які тимчасово перебували в Російській Федерації, не визнавались застрахованими особами і суми виплат та інших винагород не оподатковувались страховими внесками до Пенсійного фонду Російської Федерації. В період з 01.01.2012 відповідно до пункту 1 статті 7 Федерального закону №167-ФЗ від 15.12.2001 іноземні громадяни визнаються застрахованими особами і по всіх сумах виплат та інших винагород здійснюються відрахування страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації.
На виконання запиту Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 423 від 06.12.2019, Відділення Пенсійного фонду російської федерації в м. Москві та Московської області провело документальну перевірку стажу ОСОБА_1 за період його роботи водієм автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах в 2005-2019 роках в Филиале Западный ГУП «Мосгортранс» (до 01.04.2016 – Филиал « 5-й автобусный парк» ГУП «Мосгортранс»). За результатами вказаної документальної перевірки складено акт № 99 від 11.02.2020, згідно якого встановлено, що відповідно до наданих особових рахунків та платіжним дорученням сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації за ОСОБА_1 підприємством проведено у встановленому порядку (до 2012 року – єдиний соціальний податок, з 2012 – внески до Пенсійного фонду російської федерації.
Відділення Пенсійного фонду російської федерації в м. Москві та Московської області на вказаний запит № 423 від 06.12.2019 надало відповідь, до якої долучило акт документальної перевірки № 99 від 11.02.2020, згідно якого підтверджено факт сплати до Пенсійного фонду російської федерації страхових внесків за період роботи ОСОБА_1 в Филиале « 5-й автобусный парк» ГУП «Мосгортранс» з 04.02.2005 по 31.12.2011.
Отже обставина щодо сплати до Пенсійного фонду російської федерації страхових внесків за період роботи ОСОБА_1 в Филиале «5-й автобусный парк» ГУП «Мосгортранс» з 04.02.2005 по 31.12.2011 встановлена у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання до вчинення дій, в межах розгляду цієї справи додатково не підлягає доказуванню.
Досліджуючи довідки про заробітну плату від 22.04.2021 №№148, 149, 150, 151, видані Филиалом Западный ГУП «Мосгортранс», яке є правонаступником Филиала « 5-й автобусный парк» ГУП «Мосгортранс», апеляційним судом з`ясовано, що позивач за час роботи у цьому підприємстві з лютого 2005 року по липень 2019 року включно (окрім лютого 2006 року, травня 2013 року, квітня-травня 2015 року, січня-березня 2016 року та липня 2017 року) отримував заробітну плату, обчислену в російських рублях. Зміст вказаних довідок свідчить, що такі довідки видані на основі первинних документів (особові рахунки №15004634 за 2005-2019 роки).
Зазначені довідки містять примітку про те, що в період з 01.01.2001 по 31.12.2011 згідно пункту 15 частини першої статті 9 федерального закону від 24.07.2009 №212 - ФЗ, іноземні громадяни, які тимчасово перебували в рф, не визнавались застрахованими особами і суми виплат та інших винагород не оподатковувались страховими внесками до Пенсійного фонду російської федерації. В період з 01.01.2012 відповідно до пункту 1 статті 7 федерального закону №167-ФЗ від 15.12.2001 іноземні громадяни визнаються застрахованими особами і по всіх сумах виплат та інших винагород здійснюються відрахування страхових внесків до Пенсійного фонду рф. Дані довідки підписані керівником підприємства та головним бухгалтером, та на них проставлено печатку підприємства. 
Також слід звернути увагу, що період роботи ОСОБА_1 у Филиале « 5-й автобусный парк» ГУП «Мосгортранс» також підтверджується записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 05.03.2007 (а.с. 41-50) і зарахований до його страхового стажу, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком стажу ОСОБА_1 (а.с. 64-65).
Отже, доводи пенсійного органу щодо відсутності підстав для врахування заробітної плати ОСОБА_1 за період його роботи з 04.02.2005 по 29.07.2019 в 5-ому автобусному парку ГУП «Мосгортранс» у зв`язку з непідтвердженням довідок про заробітну плату первинними документами, а також відсутністю підтвердження сплати страхових внесків, є безпідставними.
Оскільки пенсійним органом не приймалося рішення як окремий індивідуально-правовий акт щодо неврахування заробітної плати позивача за спірний період, однак не враховано таку заробітну плату, судом першої інстанції вірно визнано протиправною бездіяльність відповідача з цього приводу.
Статтею 316 КАС України  передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241, 250, 308, 311, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області – залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року у справі №300/4857/22 - залишити без змін.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук