Ухвала
 
19 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 755/16233/19
провадження № 61-4990ск23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пташинського Олександра Анатолійовича на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет застави,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2019 року АТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет застави, в якому, з урахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог від 11 листопада 2019 року, просило стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором від 21 серпня 2014 року № 910.26639 в сумі 386 088,97 грн, що складається з: основного боргу - 241 354,52 грн, простроченого боргу - 12 343,44 грн, прострочених процентів - 82 365 грн, строкових процентів - 6 464,09 грн, дебіторської заборгованості - 9 536,88 грн та штрафних санкцій - 34 025,04 грн, в рахунок погашення кредитних зобов`язань на користь АТ «Ідея Банк» за кредитним договором № 910.26639 від 21 серпня 2014 року, укладеним між ПAT «Ідея Банк» та ОСОБА_2 в сумі 386 088,97 грн, що складається з: основного боргу - 241 354,52 грн, простроченого боргу - 12 343,44 грн, прострочених процентів - 82 365 грн, строкових процентів - 6 464,09 грн, дебіторської заборгованості - 9 536,88 грн та штрафних санкцій - 34 025,04 грн, звернути стягнення на предмет застави, що належить ОСОБА_1 , а саме автомобіль NISSAN TEANA, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , шляхом реалізації на публічних торгах у порядку процедури виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів.
 
Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року, позов задоволено.
 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором № 910.26639 від 21 серпня 2014 року в сумі 386 088,97 грн, що складається з: основного боргу - 241 354,52 грн, простроченого боргу - 12 343,44 грн, прострочених процентів - 82 365 грн, строкових процентів - 6 464,09 грн, дебіторської заборгованості - 9 536,88 грн та штрафних санкцій - 34 025,04 грн.
 
В рахунок погашення кредитних зобов`язань на користь АТ «Ідея Банк» за кредитним договором № 910.26639 від 21 серпня 2014 року, укладеним між ПAT «Ідея Банк» та ОСОБА_2 в сумі 386 088,97 грн, що складається з: основного боргу - 241 354,52 грн, простроченого боргу - 12 343,44 грн, прострочених процентів - 82 365 грн, строкових процентів - 6 464,09 грн, дебіторської заборгованості - 9 536,88 грн та штрафних санкцій - 34 025,04 грн, звернуто стягнення на предмет застави, що належить ОСОБА_1 , а саме автомобіль NISSAN TEANA, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , шляхом реалізації на публічних торгах у порядку процедури виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів.
 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Ідея Банк» судовий збір у розмірі 5 791,33 грн.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.
 
У квітні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Пташинського О. А. на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
 
Зі змісту поданих для усунення недоліків матеріалів вбачається, що ціна позову у вказаній справі становить 386 088,97 грн, яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684*250= 671 000,00 грн).
 
Враховуючи зазначене вище, заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року та постанова Київського апеляційного суду від 15 лютого 2023 рокуне підлягають касаційному оскарженню відповідно до положень частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у вказаній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено. 
 
Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для його касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
 
Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Зазначене відповідає Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року,   § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).
 
При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).
 
З урахуванням наведеного, заявник подав касаційну скаргу на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Пташинського Олександра Анатолійовича на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет застави.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                      Н. Ю. Сакара      
                                                                                                           О. В. Білоконь 
                                                                                                           О. М. Осіян