УХВАЛА
06 квітня 2023 року
м. Київ
справа № 361/3298/16-ц
провадження № 61-4441ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2022 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Огородника Дмитра Олександровича,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною скаргою.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2021 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 червня 2022 року, в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
ОСОБА_1 26 березня 2023 року звернувся засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2022 року, яка не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Київським апеляційним судом прийнято постанову 23 червня 2022 року, дата виготовлення повного тексту якої відсутня, тобто останнім днем касаційного оскарження даної постанови, з урахуванням частини третьої статті 124 ЦПК України, є 25 липня 2022 року. 
Заявниця звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою 26 березня 2023 року, що вбачається з відмітки розміщеної на конверті, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 390 ЦПК України.
Касаційна скарга містить клопотання, в якому заявниця просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що 14 березня 2023 року вона отримала ухвалу Верховного Суду від 20 лютого 2023 року, якою повернуто вперше подану дану касаційну скаргу в зв`язку з ненаданням доказів, які підтверджують дату отримання оскарженої постанови суду апеляційної інстанції саме 10 серпня 2023 року. Вказує, що суд не прийняв до уваги інформацію з сайту АТ «Укрпошта» за трекінг-номером № 0318632044232 та 24 березня 2023 року вона отримала відповідь суду першої інстанції на свою заяву про отримання дати постанови разом з копією рекомендованого повідомлення.
Верховним Судом встановлено, що раніше подану касаційну скаргу було повернуто у зв`язку з невиконанням вимог ухвали Верховного Суду від 19 вересня 2022 року.
Сама лише інформація про трекінг-номер № 0318632044232, без надання відповідних доказів, не підтверджує дату отримання заявницею оскарженого судового рішення.
Згідно відповіді Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2023 року постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2022 року ОСОБА_1 отримала 10 серпня 2022 року.
Отже, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, суд дійшов висновку, що заявницею пропущено строк з підстав невиконання нею вимог суду щодо надання доказів отримання копії оскарженого судового рішення, тому вказане не свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.
Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Таким чином, заявниця має право надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій вказати інші причини пропуску строку та надати докази про це.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не сплачено судовий збір. 
До касаційної скарги заявником додано квитанцію від 24 листопада 2022 року про сплату судового збору на суму 496,20 грн, яка не може бути прийнята судом, як належний доказ сплати судового збору, оскільки вказаний судовий збір було сплачено заявником при поданні первісної касаційної скарги ОСОБА_1 , яку ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2023 року повернуто (касаційне провадження № 61-8885ск22). За повторно подану касаційну скаргу судовий збір сплачується на загальних підставах.
Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подачу фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 2 684,00 грн.
Таким чином, заявнику необхідно сплатити за подання касаційної скарги судовий збір у розмірі 536,80 грн (2 684,00 грн х 0,2).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Частиною другою статті 393 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 
392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2022 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині оплати судового збору касаційна скарга буде повернута заявниці, а в частині наведення поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження їй буде відмовлено у відкритті касаційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                        М. Є. Червинська