ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
10 травня 2023 року
м. Київ
 
справа № 761/28958/20
провадження № 51-3307км22
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого                                              ОСОБА_1 , 
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 , 
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
захисника                                                   ОСОБА_6 ,
потерпілого                                                ОСОБА_7 , 
в режимі відеоконференції:
засудженого                                                ОСОБА_8 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги засудженого 
ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року й ухвалу Київського апеляційного суду від 15 вересня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 
№ 12020100100005592, щодо 
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого там само, раніше судимого,
засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 
ст. 186 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
 
Згідно з вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 5 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Вирішено питання щодо речових доказів та арешту у цьому провадженні. 
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 у рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 грн. В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.
Київський апеляційний суд ухвалою від 15 вересня 2022 року вирок суду першої інстанції залишив без змін. 
За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах за таких обставин.
Так, ОСОБА_8 , у невстановлений час та місці, діючи спільно із невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, відповідно до розробленого плану вчинення злочину, спрямованого на заволодіння грошима в особливо великих розмірах під приводом обміну іноземної валюти, виклали у всесвітню мережу «Інтернет» на сайт «www.minfin.com.ua» оголошення щодо можливої купівлі-продажу іноземної валюти, де запропонували свої послуги по обміну валют за вигідним курсом, зазначивши для зв`язку заздалегідь придбаний номер мобільного телефону « НОМЕР_1 », що перебував у користуванні зазначеної особи.
23 липня 2020 року приблизно об 11:40 невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, отримавши дзвінок від ОСОБА_7 з приводу можливості обміну великої суми іноземної валюти на гривню, діючи спільно із ОСОБА_8 , маючи умисел на заволодіння грошима ОСОБА_7 , повідомив останньому неправдиву інформацію, що обміняє 30 400 доларів США за курсом 28,05 грн за 1 долар США та запросили його за адресою: АДРЕСА_2 , для проведення обумовленої операції в заздалегідь побудований пункт обміну валют, де очікував ОСОБА_8 .
Цього ж дня о 12:20 ОСОБА_8 , згідно розробленого плану, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, перебуваючи у вказаному приміщенні пункту обміну валют з обладнаним запасним виходом з нього, зателефонував ОСОБА_7 і, представившись касиром, запросив останнього для здійснення операції з обміну іноземної валюти на національну.  Отримавши від ОСОБА_7  30 400 доларів США ОСОБА_8 почав процедуруперерахунку купюр та, впевнившись в успішності проведення операції з обміну валют, намагався покласти гроші у сейф, який знаходився під столом за касою, однак ОСОБА_7 , будучи необізнаним в істинних намірах ОСОБА_8 , зазначив, що валютно-обмінна операція виконується не по процедурі і попросив повернути його гроші.
ОСОБА_8 , розуміючи, що в подальшому заволодіти грошима шляхом обману йому не вдасться, вирішив викрасти їх відкрито і, реалізуючи свій злочинний умисел, дістав з-під столу сумку, поклав до неї гроші, які належали ОСОБА_7 , швидко вийшов з приміщення пункту обміну валют через заздалегідь обладнаний задній вихід та втік з місця вчинення злочину, завдавши ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 30 400 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ на момент вчинення кримінального правопорушення, становило 842 080 грн і є особливо великим розміром.
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_8 ставить вимогу скасувати судові рішення щодо нього через істотні порушення положень кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. На обґрунтування цього зазначає, що суд мотивував свої висновки недопустимими доказами, а саме, показаннями свідків, які є працівниками поліції 
і заінтересованими особами та даними протоколів слідчих дій, проведених з численними порушеннями вимог закону. Указує, що суд за наявності суперечливих доказів не зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Вважає, що правова кваліфікація його дій за ч. 5 ст. 186 КК не знайшла свого підтвердження в матеріалах провадження, оскільки кошти у нього особисто не вилучались, їх номери у відповідний протокол не переписувалися, а крім того, не було проведено експертизу на підтвердження справжності грошових купюр. Стверджує, що мала місце провокація злочину з боку працівників поліції.
У касаційній скарзі захисник засудженого - адвокат ОСОБА_6 просить змінити постановлені  щодо ОСОБА_8 судові рішення і кваліфікувати його дії за ч. 1 
ст. 186 КК та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 
6 місяців. Посилаючись на порушення норм кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вважає висновки судів попередніх інстанцій незаконними і необґрунтованими.
На переконання захисника, у провадженні відсутні належні та допустимі докази, які б відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» доводили винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК. 
Зазначає, що вилучені під час проведення огляду місця події від 23 липня 2020 року гроші, є недопустимим доказом, оскільки вказану слідчу дію проведено з порушенням вимог закону, без безперервної фіксації на відео від її початку і до завершення, а поняті були залучені лише на завершальній стадії. 
Також захисник указує у скарзі про провокацію злочину з боку працівників поліції.
Зауважує, що суд апеляційної інстанції залишив вказані порушення поза увагою.
Представник потерпілого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 , подав на касаційні скарги засудженого та його захисника заперечення, в яких просив залишити їх без задоволення, а судові рішення щодо ОСОБА_8 - без зміни.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_8 і його захисник - адвокат 
ОСОБА_6 підтримали подані касаційні скарги та просили їх задовольнити.
Прокурор та потерпілий заперечували щодо задоволення касаційних скарг засудженого та його захисника і просили залишити судові рішення щодо 
ОСОБА_8 без зміни. 
Мотиви Суду
Статтею 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) визначено, що суд касаційної інстанції переглядає рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, а також правильності правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.  
Згідно зі ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.
Під час розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин, установлених у вироку. 
Перевіряючи правильність судових рішень, постановлених щодо ОСОБА_8 , з огляду на наведені вимоги закону колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з яким аргументовано погодився апеляційний суд, відповідно до приписів ст. 370 КПК обґрунтував обвинувальний вирок належними, допустимими та достовірними доказами, які було розглянуто в судовому засіданні й оцінено в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку згідно зі ст. 94 КПК.
Такими доказами, зокрема, є показання потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , 
ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , дані протоколів огляду місця події від 23 липня 2020 року з фототаблицями та план схемами до них і відеозаписами цих слідчих дій, протоколи огляду від 23, 25 та 29 липня, 26 серпня 2020 року, протокол пред`явлення особи для впізнання, речові докази та інші докази, зміст яких детально наведено у вироку. 
Так, за матеріалами справи у своїх показаннях потерпілий ОСОБА_7 повідомив про обставини заволодіння ОСОБА_8 його грошима, які повністю узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинуваченні. Потерпілий пояснив, 23 липня 2020 року в мережі «Інтернет» на сайті «www.minfin.com.ua» знайшов оголошення щодо обміну валют по вигідному курсу, зателефонував за вказаним номером телефону і домовився про здійснення операції у пункті обміну валют за адресою: АДРЕСА_2 . Під час обміну 30 400 доларів США, які він передав ОСОБА_8 , сказав, що він здійснюється не по процедурі, став вимагати щоб ОСОБА_8 надав йому кошти у національній валюті та виписав квитанцію про обмінну операцію, однак останній відповів, що квитанцій не надає, а тому він (потерпілий) наказав повернути йому гроші. Тоді ОСОБА_8 поклав отримані від нього 30 400 доларів США до чорної сумки, після чого відчинив двері шафи і через зроблений отвір втік. Він побіг за ОСОБА_8 , вимагав зупинитися та повернути гроші, кликав на допомогу та просив людей негайно викликати поліцію. Втікаючи від нього, ОСОБА_8 стрибнув у яр, а він побіг за ним в обхід по вул. Петрівській. Коли спустився у яр, ОСОБА_8 вже забирала швидка допомога, там знаходились працівники поліції. У його присутності під час огляду місця події у чорній сумці - рюкзаку з якою втік ОСОБА_8 були вилучені належні йому гроші в сумі 30 400 доларів США.
Свідок ОСОБА_12 , у судовому засіданні пояснив, що 23 липня 2020 року звернув увагу на те, що за чоловіком, у якого за плечима була сумка схожа на рюкзак, по вул. Петрівській у м. Києві бігли два чоловіка і вимагали зупинитися. Він підійшов ближче і побачив, що чоловік, якого наздоганяли травмований лежав на землі, а поряд з ним знаходилась сумка. Приїхали працівники поліції, швидка допомога, прибіг потерпілий, який сказав, що у нього викрали гроші під виглядом обміну валюти. Працівники поліції, які прибули за викликом, запросили його в якості понятого для проведення огляду місця події. Під час цієї слідчої дії в його присутності в сумці, що знаходилась поряд з чоловіком на землі було виявлено гроші у трьох пачках, кожна перетягнута резинкою, сума яких при перерахунку становила 30 400 доларів США. Також поряд виявлені гумові рукавички синього кольору, кепка. Слідчим було складено протокол, який він підписав, оскільки не мав жодних заперечень.
Свідок ОСОБА_13 показав, що 23 липня 2020 року, коли він знаходився біля будинку № 27 по вул. Петрівська у м. Києві побачив, як молодого чоловіка переслідував інший чоловік та чоловік, який біг першим звернув з дороги і стрибнув вниз у яр. За вказаним чоловіком побіг ще один чоловік та інші люди. Свідок зауважив, що знаходячись зверху, він чув як знизу хтось кричав «навіщо викидаєш». Через деякий час приїхала швидка допомога і чоловіка, який стрибнув у яр, занесли до карети швидкої допомоги та надали першу допомогу, оскільки у нього була пошкоджена рука.
Наведені показання потерпілого та свідків узгоджуються з показаннями  співробітників поліції УКР УМВС України у м. Києві  - свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Свідки зазначили, що 23 липня 2020 року, перебуваючи по службовим справам в районі вул. Вознесенський узвіз у м. Києві, побачили чоловіків, один з яких наздоганяв іншого, кликав на допомогу, кричав, що його пограбували. Вони також стали переслідувати чоловіка, який тікав, проте той стрибнув вниз у яр. Коли спустилися в яр побачили, що цей чоловік, яким був ОСОБА_8 , лежав на землі, біля нього знаходилась сумка чорного кольору. Через декілька хвилин прибула слідчо-оперативна група. Також свідки пояснили, що ОСОБА_8 не затримували, сумки не торкалися. Бачили як слідчий в присутності понятих виявив в сумці ОСОБА_8 долари США, сума яких при перерахунку становила 30 400 доларів США. Свідок ОСОБА_14 також повідомив, що потерпілий вказав на ОСОБА_8 як на особу, яка відкрито заволоділа його грошима під приводом обміну валюти та втік від нього.
Дав суд належну оцінку і показанням свідка ОСОБА_11 . 
Показання потерпілого та свідків не викликають жодних сумнівів у колегії суддів, повністю узгоджуються як між собою, так і з іншими доказами винуватості ОСОБА_8   в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 5 ст. 186 КК.
Досліджені судами і процесуальні докази у провадженні, а саме: дані протоколів огляду місця події від 23 липня 2020 року з фототаблицями та план схемами до них і відеозаписами цих слідчих дій, протоколи огляду від 23, 25 та 29 липня, 26 серпня 2020 року, протоколу пред`явлення особи для впізнання, відеозаписи з камери спостереження та речові докази у справі.
Так згідно із відеозаписами з камер відеоспостереження ТОВ «ІНВЕСТФАКТОР» зафіксовано як чоловік зовні схожий на ОСОБА_8 здійснює обхід території під час готування до кримінального правопорушення за адресою: м. Київ, 
вул. Вознесенський узвіз, 23-А, заходить до приміщення за цією адресою, потім о 12:21 до цього приміщення приходить потерпілий ОСОБА_7 для здійснення обміну валюти. Далі на відеозаписах видно як чоловік зовні схожий на 
ОСОБА_8 вибігає з приміщення і через арку біжить в бік виходу з двору, за спиною у нього сумка чорного кольору та момент переслідування потерпілим ОСОБА_7 чоловіка, зовні схожого на ОСОБА_8 .
Як убачається з даних, які містяться в протоколі огляду місця події від 23 липня 
2020 року з фототаблицею, план-схемою до нього і відеозаписом цієї слідчої дії, в присутності понятих, потерпілого, спеціаліста та інших учасників під час огляду місцевості за адресою : АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено дві гумові рукавички синього кольору, сумку чорно-синього кольору з чорними мотузками, в якій  виявлено кепку чорного кольору та гроші, а саме, три пачки банкнот доларів США обмотаних резинками, номіналом по 100 доларів 302 штуки, номіналом по 
50 доларів США 4 штуки, а загалом 306 купюр, що становить 30 400 доларів США, які вилучені та поміщені до спецпакету № ЕХР0197274. Мобільний телефон марки «NОКІА», з сім-картою «Київстар»,ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , сумку та кепку поміщено до спецпакетів  № ЕХР0197581, НОМЕР_4 .
Слід зауважити, що суди першої й апеляційної інстанцій ретельно перевірили зазначений протокол й істотних порушень вимог статей 223, 237 КПК не встановили. Зміст протоколу свідчить про те, що слідчу було проведено у присутності понятих, потерпілого, спеціаліста та інших учасників, яким роз`яснювались їх права та обов`язки. Перебіг цієї слідчої дії та правильність відображення її проведення у протоколі засвідчено учасниками та відеозаписом.
Суди попередніх інстанцій обґрунтовано визнали протокол огляду місця події від 
23 липня 2020 року належним та допустимим доказом, а тому доводи засудженого та його захисника, що цю слідчу дію проведено з порушеннями вимог закону  позбавлені підстав. 
Що стосується доводів засудженого та захисника про недопустимість речових доказів у справі, а саме, вилучених під час проведення огляду місця події 23 липня 2020 року грошей, оскільки вони вилучені з порушенням вимог закону, їх номери у відповідний протокол не переписувались, а крім того, не було проведено експертизу на підтвердження справжності грошових купюр, то вони є неприйнятими.
Судом першої інстанції в судовому засіданні безпосередньо було оглянуто зазначені речові докази - долари США, 302 купюри номіналом по 100 доларів США та 4 купюри номіналом по 50 доларів США, загальною сумою 30 400 доларів США, які вилучені 23 липня 2020 року з належної обвинуваченому ОСОБА_8 сумки під час огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Петрівська, 29 і зберігались у спеціальному пакеті № ЕХР 0197274.
На відеозаписі огляду місця події, дослідженому судами першої й апеляційної інстанцій, зафіксовано, що при перерахунку коштів прослідковуються номери купюр.
За обставин даної справи проведення експертизи на підтвердження справжності грошових купюр не вимагалось для доведення події злочину та винуватості ОСОБА_8 .
Всі слідчі дії у кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог закону, після внесення даних в ЄРДР, а тому доводи засудженого в цій частині є безпідставними.
Неспроможними є твердження, наведені у касаційних скаргах, про те, що злочин був учинений внаслідок провокації з боку працівників поліції і гроші підкинуті в сумку, належну ОСОБА_8 . 
Крім того, такі доводи були належним чином перевірені судами попередніх інстанцій і з наведенням аргументованих мотивів визнані безпідставними. Колегія суддів з такими висновками погоджується. 
Суд першої інстанції обґрунтовано визнав зібрані у справі докази належними та допустимими, такими, що повною мірою спростовують позицію ОСОБА_8 про те, що він не вчиняв інкримінованого йому злочину.
З огляду на вказану сукупність доказів колегія суддів вважає, що місцевий 
суд установив усі обставини, які на підставі ст. 91 КПК підлягають доказуванню 
у кримінальному провадженні, і відповідно до цих обставин діянням ОСОБА_8   обґрунтовано було дано юридично-правову оцінку за ч. 5 ст. 186 КК.
Переконливих доводів, які би ставили під сумнів додержання судом приписів статей 84, 91 94 КПК і правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність у ході юридичної оцінки діяння, в касаційних скаргах не міститься.
У процесі вивчення матеріалів кримінального провадження не було виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів, які б викликали сумніви у їх достовірності. Всі докази, взяті судом за основу обвинувачення, відповідають положенням закону щодо їх допустимості, достовірності й достатності. 
З огляду на викладене доводи захисника про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 186 КК не знайшли свого підтвердження в матеріалах провадження. 
Призначене  ОСОБА_8 покарання обрано згідно з вимогами статей 50, 65 КК,
і, на переконання колегії суддів, є необхідним та достатнім для виправлення засудженого й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Апеляційний суд, належним чином перевіривши доводи в апеляційних скаргах засудженого та сторони захисту, визнав обґрунтованим висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і правильною правову кваліфікацію його дій. На всі доводи апеляції суд дав аргументовані відповіді. 
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.
Істотних порушень норм права, які могли би бути безумовними підставами для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень з наведених у скарзі підстав, під час розгляду справи в суді касаційної інстанції не встановлено. Тому Суд вважає за необхідне залишити касаційні скарги засудженого та його захисника без задоволення. 
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року й ухвалу Київського апеляційного суду від 15 вересня 2022 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а касаційні скарги засудженого 
ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.       
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                       ОСОБА_3