ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 р. 	Справа № 520/4721/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2022, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., м. Харків, повний текст складено 26.08.22  по справі № 520/4721/22
за позовом                ОСОБА_1  
до               Сахновщинської селищної ради                       
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Сахновщинської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Сахновщинської селищної ради від 28.01.2022 за № 1946-VIII. Зобов`язано Сахновщинську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.08.2021 про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населеного пункту на території Тавежнянського старостинського округу Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області, площею 2.0000 га, кадастровий номер 6324886500:02:000:0393 та передачу вказаної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , після завершення дії воєнного стану в Україні або в місцевості, до якої належить Сахновщинська селищна рада Красноградського району Харківської області, з урахуванням висновків суду.
В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.
16.08.2022 до Харківського окружного адміністративного суду від представника позивача через кабінет Електронного Суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2022 року заяву представника позивача про розподіл судових витрат залишено без розгляду.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для продовження розгляду за заявою позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат до суду першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що позивачем із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат надано вичерпний перелік документів, визначених ст. 134 КАС України.
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права. Просить відмовити у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат з огляду на її необґрунтованість.
Згідно з ч. 1 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Частиною 1 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як установлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, представником позивача в прохальній частині позову зазначено клопотання про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При цьому матеріали справи станом на дату винесення рішення у справі 10 серпня 2022 року не містили жодних доказів на підтвердження понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката.
Жодних заяв щодо подання таких доказів протягом 5 днів після ухвалення рішення суду в порядку абз. 1, 2 ч. 7 ст. 139 КАС України представником позивача ані в позові, ані в окремій заяві не викладено.
Крім того, ані разом з позовом, ані разом з заявою про ухвалення додаткового рішення не подано до суду договору про надання правової допомоги.
Приймаючи ухвалу від 26 серпня 2022 року про залишення без розгляду заяви представника позивача про розподіл судових витрат, суд першої інстанції, виходячи з того, що представником позивача надано заяву щодо судових витрат з порушенням правил, установлених ч.7 ст. 139 КАС України, дійшов висновку про необхідність застосування до заяви представника позивача наслідків, передбачених абз. 3 ч.7 ст. 139 КАС України.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.
Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Наведена норма визначає строк, протягом якого сторона може звернутися із заявою про подання відповідних доказів на підтвердження понесених витрат.
Приписи ч. 7 ст. 139 КАС України кореспондуються з нормою ч. 3 ст. 143 КАС України, відповідно до якої якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У справі, що розглядається, такі докази було подано після спливу 5 днів після ухвалення рішення суду у справі. Разом з тим, оскільки справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, відповідну заяву необхідно було подати до прийняття рішення у справі.
Проте суд першої інстанції повинен був вирішувати питання про розподіл судових витрат, а не залишати заяву представника позивача про розподіл судових витрат без розгляду.
Колегія суддів звертає увагу, що заява про надання доказів понесених витрат на правову допомогу і заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат є формою реалізації різних процесуальних прав учасника справи.
Порядок розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення визначено ст. 252 КАС України. Згідно з ч. 1 цієї статті суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено, зокрема, питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу (частина 4 ст. 252 КАС України). Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч. 5 ст. 252 КАС України).
У постановах від 10.09.2019 у справі № 850/1/18 та від 19 січня 2022 року у справі № 600/785/21-а Верховний Суд висловив таку правову позицію:
"...порядок розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат визначений статтею 252 КАС України.
Нормами статті 252 КАС України не передбачено процесуального порядку залишення заяви про ухвалення додаткового судового рішення без розгляду.
Таким чином колегія суддів Верховного Суду вважає, що розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення на підставі частини 7 статті 139 КАС України є помилковим та таким, що порушує норми законодавства України, а саме застосуванням процесуальної норми, яка не підлягала застосування до цих правовідносин."
З огляду на викладене, суд першої інстанції, помилково посилаючись на частину 7 статті 139 КАС України, яка регулює порядок визначення розміру судових витрат, неправильно застосував процесуальні наслідки розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Отже суд першої допустив порушення норм процесуального права, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.  
Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 по справі № 520/4721/22 - скасувати.
Справу за позовом ОСОБА_1 до Сахновщинської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	О.А. Спаскін    О.В. Присяжнюк