Номер провадження: 22-ц/813/5211/23 
Справа № 499/1130/22
Головуючий у першій інстанції Тимчук Р.М. 
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого — Кострицького В.В.. (суддя-доповідач),
суддів – Назарової М.В., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря Пінькової К.Ю.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 10 лютого 2023 року, ухвалену під головуванням судді Тимчука Р.М., в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо від них,-
ВСТАНОВИВ:
Рух справи в суді першої інстанції
Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 02 січня 2023 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху, оскільки позивачем при поданні вказаної заяви не дотримано вимоги ст.175 ЦПК України, а саме: вимоги п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України згідно з яким передбачено, що позовна заява має містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору та вимоги п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, згідно з яким позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. А саме позивач, під час звернення до суду, виклав обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, але не зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, також відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору. Крім того позивачем у справі визначено учасників у справі – третю особу служба у справах дітей виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області та позивач не зазначає чи заявляє вказана третя особа самостійні вимоги щодо предмета спору, на боці кого виступає вказаний учасник процесу та не наводить жодного обґрунтування того, яким чином рішення суду може вплинути на права і обов`язки третьої особи.
На виконання ухвали суду від 02.10.2023 року позивачем 09 лютого 2023 року надано до суду клопотання про усунення недоліків, в якому зазначив, що стосовно вимог п.5 ч. Ст. 175 ЦПК України, ним до служби у справах дітей виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області м. Березівка Одеської області, вул. Грушевського 5а, код ЄДРПОУ - 43833861 направлено заяву у письмовому вигляді простим поштовим відправленням, на теперішній час заява, копія якої надано до позову розглядається у службі у справах дітей, про що може повідомити служба при наявності отримання копії позовної заяви з додатками, крім того, зазначає, що довідку отримати щодо проживання дітей з матір`ю не можу ( не маю права) так як дана інформація стосується ОСОБА_2 , довідку з місця свого проживання та характеристику надає. Також надано позов, в якому визначено статус третьої особи, яка бере участь у справі.
Короткий зміст судового рішення, що оскаржується
Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 10 лютого 2023 рокупозов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо від них - визнано неподаним та повернуто позивачу. Роз`яснено позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Ухвалу мотивовано тим, що недоліки, зазначені в ухвалі про залишення без руху позивачем не усунуто.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду від 10 лютого 2023 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування скарги скаржник послався на те, що  до служби у справах дітей виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області м. Березівка Одеської області, вул. Грушевського 5а, код ЄДРПОУ - 43833861 направлено заяву у письмовому вигляді простим поштовим відправленням, на теперішній час заява, копія якої надано до позову розглядається у службі у справах дітей, про що може повідомити служба при наявності отримання копії позовної заяви з додатками, крім того, зазначав, що довідку отримати щодо проживання дітей з матір?ю не може ( не має права) так як дана інформація стосується ОСОБА_2 , довідку з місця  проживання скаржника та характеристику  додав.  Скаржником було заявлено клопотання на виконання ухвали Іванівського районного суду Одеської області відповідно до якого він надав Позовну заяву з виправленими недоліками , а саме з зазначенням Третьої особи; копію характеристики на ОСОБА_1 , копію довідки про склад сім?ї. Скаржником було витребувано та отримано копію висновку Знам?янської сільської ради Березівського району від 08.09.2022 року про участь батька у вихованні малолітніх дітей,  ОСОБА_1  заявив до суду клопотання з наданням копії супровідного листа виконкому Знам?янської сільської ради Березівського району Одеської області від 08.09.2022 року, копію висновку виконкому Знам?янської сільської ради Березівського району Одеської області від 08.09.2022 року про участь батька  ОСОБА_1  у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . По його заяві до органу опіки і піклування виконкому Березівської міської ради висновку ще не надано. Суд першої інстанції зазначав, що передумовою звернення до суду з даним позовом є невиконання одним з батьків рішення органу опіки та піклування. Судом постановлено, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 ,третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо від них - визнати неподаним та повернути позивачу.

Явка сторін в судове засідання
Сторони, будучі належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання 09 травня 2023 року з`явився апелянт, що відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не є перешкодою розгляду справи у відсутність відповідачки.

Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Частиною 1 статті 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 174 ЦПК України). Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в статтях 175 і 177 ЦПК України.
У ч.ч. 1, 3 ст. 175 ЦПК України зазначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.
Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п?яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
За змістом статей 13 та 175 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у позовній заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог, неточність формулювань позовних вимог, їх неузгодження із способами захисту порушеного права, недоведеність підстав позову за кожною вимогою не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною та її повернення.
Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов?язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Судова колегія дослідивши матеріали справи встановила, що на виконання ухвали суду від 02.10.2023 року позивачем 09 лютого 2023 року надано до суду клопотання про усунення недоліків, в якому зазначив, що стосовно вимог п.5 ч. Ст. 175 ЦПК України, ним до служби у справах дітей виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області м. Березівка Одеської області, вул. Грушевського 5а, код ЄДРПОУ - 43833861 направлено заяву у письмовому вигляді простим поштовим відправленням, на теперішній час заява, копія якої надано до позову розглядається у службі у справах дітей, про що може повідомити служба при наявності отримання копії позовної заяви з додатками, крім того, зазначає, що довідку отримати щодо проживання дітей з матір`ю не можу ( не маю права) так як дана інформація стосується ОСОБА_2 , довідку з місця свого проживання та характеристику надає. Також надано позов, в якому визначено статус третьої особи, яка бере участь у справі.
За правилами п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.
Згідно зі ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч. 1, 2 ст. 159 СК України).
Відповідно до п. 73 Постанови Кабінету Міністрів від 24.09.2008 р. № 866 «Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» у разі виникнення спору між батьками щодо участі і вихованні дитини один із батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації, копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу.
Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, а у разі потреби також з родичами дитини. До уваги береться ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з батьків, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають значення.
Після з`ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок.
Діючим законодавством України передбачений позасудовий спосіб вирішення зазначеного спору між батьками, із залученням органу опіки та піклування.
Аналіз наданих позивачем доказів, здійснюється судом при вирішенні справи - спору по суті, а не на стадії вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття провадження у справі, або залишення позову без руху.
Рішеннями ЄСПЛ визначено, що суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каванил?ес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог.
Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи. Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Європейський суд з прав людини надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості. Суд першої інстанції на зазначені обставини і вимоги закону уваги не звернув та всупереч вимогам частини 5 статті 12 ЦПК України, яка зобов?язує суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, підійшов до вирішення цього питання формально та передчасно повернув позовну заяву.
Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що він виконав свій обов?язок, пред?являючи позовну заяву до суду, усунув недоліки, викладені в ухвалі від 25.11.2022 року, тобто, надав всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заявив клопотання про витребування доказів судом, через неможливість самостійно надати такі докази, згідно ст. 84, 175, 177 ЦПК України.
Аналізуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції підійшов до вирішення цього питання формально не звернув уваги на суть вимоги позивача та передчасно повернув позовну заяву.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов поспішного висновку про повернення позову, внаслідок чого допустив порушення норм процесуального права .
У справі «Bellet y. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду.
Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.
Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
При цьому, колегією суддів врахована позиція Європейського суду з прав людини, яка полягає у тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradellev. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).
Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає обґрунтованими.
Відповідно до ч.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Стефанюка Михайла Миколайовичазадовольнити.
Ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 10 лютого 2023 рокускасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Повне судове рішення складено 09 травня 2023 року.

Головуючий: В.В. Кострицький

Судді: М.В. Назарова

Ю.П. Лозко