ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 березня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/12234/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького  окружного адміністративного суду від 23.02.2022 в адміністративній справі №280/12234/21 (суддя Сіпака А.В.) за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В:
 
          У грудні 2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області , в якій позивач просив суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно із ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” із дня набуття необхідного пільгового стажу; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із дня набуття необхідного пільгового стажу в металургії згідно із ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” із урахуванням різниці, що вже була виплачена;  стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі.

Рішенням Запорізького  окружного адміністративного суду від 23.02.2022 в задоволенні адміністративниого позову відмовлено.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки належним способом захисту є оскарження саме рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах від 19.04.2021  08395000969.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким  відмовити в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга фактично мотивована незгодою з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для відмови в  задоволенні позову.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01.04.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно із ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 19.04.2021  08395000969 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах  за відсутності необхідного пільгового стажу. Пільговий стаж позивача станом на 01.04.2021 становив 24 роки 8 місяців 24 дні (враховано по 31.12.2020).
31.05.2021 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно із ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
31.05.2021 відповідач призначив пенсію ОСОБА_1 згідно із ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.
Частиною другою  статті 19 Конституції України  встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Згідно до  ст.22 Конституції України  права і свободи людини і громадянина, закріплені цією  Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 46 Конституції України  визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. 
Ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. 
Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону  1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
З 01.01.2021 набули чинності зміни до закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” і Податковий кодекс України, яким передбачено подання єдиної звітності з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і податку на доходи фізичних осіб щокварталу. Строк подання такої звітності (податкового розрахунку) встановлено Податковим кодексом України – протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем  звітного кварталу. 
Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено матеріалами справи,    на день звернення до відповідача за призначенням пенсії з заявою від 01.04.2021 стаж позивачу було зараховано за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування по 31.12.2020, станом на 01.04.2021 пільговий стаж позивача становив 24 роки 8 місяців 24 дні., а тому відповідач  правомірно відмовив у призначенні пенсії.
Оскільки позивач звернувся до відповідача із новою заявою про призначення пенсії 31.05.2021, пенсію позивачу призначено з 31.05.2021.
Доводи позивача щодо призначення пенсії позивача з 01.04.2021 судом не приймаються, оскільки як зазначалось вище за результатами розгляду заяви позивача від 01.04.2021 пенсійним органом прийнято рішення від 19.04.2021  08395000969, що на час розгляду справи в суді є чинним та  не є предметом даного позову.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -
                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення. 
Рішення Запорізького  окружного адміністративного суду від 23.02.2022 - залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова