ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року 
м. Черкаси   

Справа № 707/2108/22		
Провадження № 22-ц/821/388/23		
категорія: 302000000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Бородійчука В.Г. 
суддів: Василенко Л.І., Карпенко О.В.
секретаря: Сергун Т.В.

учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 
представник позивача: адвокат Хмельницька Людмила Миколаївна
відповідачі: Леськівська сільська рада Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_2 
представник відповідача ОСОБА_2 : адвокат Навроцька Тетяна Володимирівна
третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області

розглянув у спрощеному позовному провадженні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на додаткове рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16 січня 2023 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_2 про скасування рішення та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

в с т а н о в и в :
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

В провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_2 про скасування рішення та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 13.12.2022 в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
19.12.2022 представниця відповідачки ОСОБА_2 -адвокат Навроцька Тетяна Володимирівна звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з заявою про надання додаткових доказів з метою вирішення питання щодо розподілу судових витрат, в обґрунтування якої зазначила, що відповідачкою понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 16 січня 2023 року ухвалено додаткове рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі № 707/2108/22.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.
Рішення суду мотивоване тим, що на понесені відповідачкою витрати, які були пов`язані з наданням правничої допомоги, мають бути стягнуті з позивачки на користь відповідачки у загальній сумі 15000 грн. Такий розмір витрат є співмірним з наведеними вище судом критеріями та фактичними обставинами цієї справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У лютому 2023 року ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду 1 інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви про надання додаткових доказів з метою вирішення питання щодо розподілу судових витрат у цивільній справі.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що з матеріалів справи вбачається, що професійна правнича допомога у даній справі надавалась відповідачу адвокатом Навроцькою Т.В. на підставі договору про надання правової допомоги та додано в якості доказу довідку про підтвердження факту отримання коштів від клієнта від 14.12.2022 року. Апелянт наголошує на тому, що довідка про підтвердження факту отримання коштів від клієнта від 14.12.2022 року, якою сторона відповідача стверджує, що кошти передані за правову допомогу, не можуть свідчити про оплату гонорару, пов`язаного із наданням правової допомоги, оскільки чітко визначено, що це може бути: квитанція до прибуткового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження.
Стверджує, що стороною відповідача не надано суду належного доказу, а саме оформленого у встановленому законом порядку, який би свідчив про оплату гонорару адвоката, також, стороною відповідача не надано суду розрахунку витрат за надані послуги адвоката. Вказує. що не надання належних ьа допустимих доказів, які б свідчили про оплату гонорару адвоката та розрахунку витрат за надані послуги адвокатом, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат на правову допомогу. Крім того, вважає, що гонорар за послуги про надання правової допомоги в розмірі 15000,00грн. не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову. 

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У лютому 2023 року представник ОСОБА_2 – адвокат Навроцька Тетяна Володимирівна подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що апеляційна скарга є необґрунтованою , мотиви з яких виходив скаржник, не відповідають наведеній у відзиві судовій практиці, а саме висновкам Верховного Суду, в тому числі тим, які були застосовані судом в оскаржуваному додатковому рішенні, тому є такою, що не підлягає задоволенню.
Стверджує, що в частині форми документа, що підтверджує сплату клієнтом послуг, наданих адвокату, то апелянт залишив поза увагою висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №280/5176/20 від 02.12.2021, в якому колегія суддів погодилась з висновками судів першої та апеляційної інстанції та зазначила, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта (п. 94 постанови).
Вказує, що крім цього, апелянт не враховує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, наприклад у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

14 лютого 2023 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на додаткове рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16 січня 2023 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_2 про скасування рішення та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 лютого 2023 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бородійчук В.Г., судді Василенко Л.І., Карпенко О.В.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року відкрито апеляційне провадження.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 01 березня 2023 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про її розгляд та з викликом сторін в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом 1 інстанції встановлено, що 11.10.2022 між відповідачкою ОСОБА_2 та адвокатом Навроцькою Т.В. був укладений договір про надання правничої допомоги, що підтверджується фактом видачі відповідного ордеру про надання правничої допомоги та копією самого договору.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 13.12.2022 в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
В порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України представниця відповідачки у судових дебатах вказала, що докази витрат на правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
19.12.2022 представниця відповідачки звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з заявою про надання додаткових доказів з метою вирішення питання щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до п. 1.1 договору про надання правової допомоги від 11.10.2022, укладеного між ОСОБА_2 (клієнт) та ОСОБА_3 (адвокат), оплата праці адвоката здійснюється за домовленістю між сторонами і визначається додатковою угодою до даного Договору.
Згідно з копією додаткового договору від 14.10.2022 до договору про надання правової допомоги від 11.10.2022, сторони погодили, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в частині захисту прав та інтересів Клієнта в суді першої інстанції, а саме в Черкаському районному суду Черкаської області по справі № 707/2108/22 становить фіксований розмір та складає 20000 грн., що включає в себе підготовку процесуальних документів по справі, витребування доказів шляхом адвокатських запитів, прийняття участі у судових засіданнях, консультація.
Відповідно до копії акту виконаних робіт від 14.12.2022 адвокат Навроцька Т.В. надала клієнту  ОСОБА_2 правову допомогу у цивільній справі № 707/2108/22. Зокрема, були надані послуги у наступному обсязі: підготовка процесуальних документів по справі (подача відзиву від 27.10.2022, клопотання про витребування доказів від 27.10.2022) витребування доказів шляхом адвокатських запитів (адвокатський запит від 17.10.2022 №17/1 -10/2022 до Третьої Черкаської міської лікарні швидкої медичної допомоги, адвокатський запит № 18/3-10/2022 від 18.10.2022 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області), прийняття участі у судових засіданнях, консультація.
Згідно з копією довідки про підтвердження факту отримання коштів від клієнта від 14.12.2022 адвокат Навроцька Т.В. отримала від ОСОБА_2 20000 грн. за надані послуги адвоката в частині захисту прав та інтересів Клієнта в Черкаському районному суду Черкаської області згідно по справі № 707/2108/22.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
       Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції відповідає.
Відповідно до пункту 2 частини 2ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Згідно із частиною 8статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Згідно зі статтею 1 вищевказаного Закону договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно з частиною першою статті 27 вищевказаного Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.
До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону).
Статтею 30 вищевказаного закону визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до статті 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п`ята статті 626 ЦК України).
Верховний Суд у постанові від 16.04.2020 по справі №727/4597/19 вказав, що аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката дає право зробити висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.
Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 1 інстанції, що 11.10.2022 між відповідачкою ОСОБА_2 та адвокатом Навроцькою Т.В. був укладений договір про надання правничої допомоги, що підтверджується фактом видачі відповідного ордеру про надання правничої допомоги та копією самого договору.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 13.12.2022 в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
В порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України представниця відповідачки у судових дебатах вказала, що докази витрат на правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
19.12.2022 представниця відповідачки звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з заявою про надання додаткових доказів з метою вирішення питання щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до п. 1.1 договору про надання правової допомоги від 11.10.2022, укладеного між ОСОБА_2 (клієнт) та ОСОБА_3 (адвокат), оплата праці адвоката здійснюється за домовленістю між сторонами і визначається додатковою угодою до даного Договору.
Згідно з копією додаткового договору від 14.10.2022 до договору про надання правової допомоги від 11.10.2022, сторони погодили, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в частині захисту прав та інтересів Клієнта в суді першої інстанції, а саме в Черкаському районному суду Черкаської області по справі № 707/2108/22 становить фіксований розмір та складає 20000 грн., що включає в себе підготовку процесуальних документів по справі, витребування доказів шляхом адвокатських запитів, прийняття участі у судових засіданнях, консультація.
Відповідно до копії акту виконаних робіт від 14.12.2022 адвокат Навроцька Т.В. надала клієнту  ОСОБА_2 правову допомогу у цивільній справі № 707/2108/22. Зокрема, були надані послуги у наступному обсязі: підготовка процесуальних документів по справі (подача відзиву від 27.10.2022, клопотання про витребування доказів від 27.10.2022) витребування доказів шляхом адвокатських запитів (адвокатський запит від 17.10.2022 №17/1 -10/2022 до Третьої Черкаської міської лікарні швидкої медичної допомоги, адвокатський запит № 18/3-10/2022 від 18.10.2022 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області), прийняття участі у судових засіданнях, консультація.
Згідно з копією довідки про підтвердження факту отримання коштів від клієнта від 14.12.2022 адвокат Навроцька Т.В. отримала від ОСОБА_2 20000 грн. за надані послуги адвоката в частині захисту прав та інтересів Клієнта в Черкаському районному суду Черкаської області згідно по справі № 707/2108/22.
Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.
Таким чином, суд 1 інстанції вірно врахував складність справи, яка розглядалася в порядку загального позовного провадження, потребувала проведення двох підготовчих та трьох судових засідань, дослідження значного об`єму письмових доказів, допиту однієї особи в якості свідка. також вірно врахував час, який був витрачений адвокатом на виконання перелічених вище робіт та обсяг цих робіт. Зокрема, адвокатом було підготовлено відзив на 9 сторінках з посиланням на релевантну практику Верховного Суду та з детальним аналізом спірних правовідносин, значення справи для відповідачки, яке на думку суду є великим, оскільки в рамках розгляду справи фактично вирішувалося питання про законність набуття відповідачкою права власності на земельну ділянку площею 3345 кв.м.
Таким чином, суд 1 інстанції вірно дійшов висновку, що співмірним розміром витрат на правову допомогу в даному випадку є сума в розмірі 15000 грн., оскільки сума в розмірі 20000 грн. не відповідає складності справи та обсягу проведених адвокатом дій в інтересах відповідачки. Таким чином, понесені відповідачкою витрати, які були пов`язані з наданням правничої допомоги, мають бути стягнуті з позивачки на користь відповідачки у загальній сумі 15000 грн. Такий розмір витрат є співмірним з наведеними вище судом критеріями та фактичними обставинами цієї справи.
Такі висновки суду 1 інстанції ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.
Доводи апеляційної скарги про те, що стороною відповідача не надано суду належного доказу, а саме оформленого у встановленому законом порядку, який би свідчив про оплату гонорару адвоката, та довідка про підтвердження факту отримання коштів від клієнта від 14.12.2022 року, якою сторона відповідача стверджує, що кошти передані за правову допомогу , не може свідчити про оплату гонорару, пов`язаного із наданням правової допомоги, є помилковими. Оскільки, як вказала колегія суддів у Постанові Верховного Суду від 02 грудня 2021 року у справі № 280/5176/20, що посилання у касаційній скарзі Офісу Генерального прокурора на те, що позивачем не надано документів, які підтверджують оплачені послуги на правничу допомогу також є безпідставним, оскільки законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. При цьому витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29 жовтня 2020 року (справа № 686/5064/20).
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом 1 інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Крім того, наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, - 

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Додаткове рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16 січня 2023 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_2 про скасування рішення та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України. 

Повний текст постанови виготовлено 22 травня 2023 року.

Головуючий:         В.Г. Бородійчук

Судді        : Л.І. Василенко        

О.В. Карпенко