ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1787/23 Справа № 200/10378/16-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Куцевол В. В. Доповідач - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Просив стягнути з ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 69524грн., 89 коп. та витрати по складанню висновку експертного дослідження.
Позов мотивовано тим, що 30 грудня 2015 року близько 14 години ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Рено Логан» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по пр. Гагаріна з боку вул. Лазаряна у напрямку вул. Запорізьке шосе, у м. Дніпропетровську, під час руху не обрав безпечну швидкість, відволікся від керування, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Пежо» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , який стояв припаркований, після чого рухаючись далі скоїв наїзд на автомобіль «Мітсубісі Галант» д/н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 , який також стояв припаркований, після чого автомобіль « Мітсубісі Галант» д/н НОМЕР_3 просунувся по інерції уперед та зіткнувся з автомобілем «Форд Фокус» д/н НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_6 , який стояв припаркований, чим порушив п. п. 2.3.-б, 12.3 Правил дорожнього руху України.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху, він отримав тілесні ушкодження, вказані вище автомобілі пошкоджено.
На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 МРЕВ-1 УДАІ УМВС України у Дніпропетровській області, автомобіль «Мітсубісі Галант» д/н НОМЕР_3 належить позивачу.
Згідно полісу №АЕ/3181847 цивільно-правова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ СК «Уніка».
Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2016 у справі № 200/3517/16-п, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та закрито провадження по справі, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
На підставі висновку атестованого судового експерта України з правом проведення товарознавчих експертиз ФОП ОСОБА_7 про визначення розміру шкоди заподіяної позивачу як власнику транспортного засобу «Мітсубісі Галант» д/н НОМЕР_3 від 16 лютого 2016 року, вартість відновлювального ремонту складає 177252, 90 грн., а вартість матеріального збитку, завданого позивачу, складає 119029,84 грн.
В свою чергу СК «Уніка», в якій відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність за шкоду заподіяну майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, здійснила відшкодування позивачу матеріальної шкоди, заподіяної йому як власнику транспортного засобу, в межах ліміту страховика та за вирахування франшизи.
Всього майнова шкода завдана позивачу з боку відповідача склала 69 9524, 89 грн. з урахуванням часткового відшкодування страховою компанією в сумі 49504,95 грн.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року позов задоволено частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - 25621 грн. 61 коп.; судовий збір у сумі 259 грн. 51 коп., витрати на проведення експертного дослідження у сумі 331 грн. 65 коп. та витрати на проведення експертизи у сумі 1105 грн. 50 коп., в іншій частині позовних вимог – відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому матеріальна шкода, завдана внаслідок ДТП автомобілю «Мітсубісі Галант» д/н НОМЕР_3 в розмірі 25621,61 грн. (різниця між вартість матеріального збитку - 119029,84 грн. та залишковою вартістю автомобіля – 43408,23 грн., виплаченою сумою страхового відшкодування – 50000,00 грн.) витрати на проведення експертного дослідження та витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.
Так, судом встановлено, що 30 грудня 2015 року близько 14 години ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Рено Логан» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по пр. Гагаріна з боку вул. Лазаряна у напрямку вул. Запорізьке шосе, у м. Дніпропетровську, під час руху не обрав безпечну швидкість, відволікся від керування, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Пежо» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , який стояв припаркований, після чого рухаючись далі скоїв наїзд на автомобіль «Мітсубісі Галант» д/н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 , який також стояв припаркований, після чого автомобіль « Мітсубісі Галант» д/н НОМЕР_3 просунувся по інерції уперед та зіткнувся з автомобілем «Форд Фокус» д/н НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_6 , який стояв припаркований, чим порушив п. п. 2.3.-б, 12.3 Правил дорожнього руху України.
На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 МРЕВ-1 УДАІ УМВС України у Дніпропетровській області, автомобіль «Мітсубісі Галант» д/н НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 .
Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2016 у справі № 200/3517/16-п, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та закрито провадження по справі, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до вказаної постанови, мали місце обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 30 грудня 2015 року близько 14 години за участю автомобілів водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та які відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.
Протоколом огляду транспортного засобу від 04.02.2016 р. був встановлений перелік пошкоджень отриманих автомобілем «Мітсубісі Галант» , номерний знак д/н НОМЕР_3 , у результаті ДТП.
Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 21/11/21 про визначення матеріального збитку від 08.11.2021 року. Вартість матеріального збитку, завданого у ДТП від 30.12.2015 року власнику автомобіля «Мітсубісі Галант» д/н НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер ( НОМЕР_6 ), на момент складання експертного висновку, складає 128 403, 27 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мітсубісі Галант» д/н НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер ( JMBSNEA2AVZ001473), на момент складання експертного висновку, складає 17 044, 00 грн. Ринкова вартість автомобіля «Мітсубісі Галант» д/н НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер ( JMBSNEA2AVZ001473), станом на дату ДТП 30.12.2015 року, складає 119 029, 84 грн. Залишкова ринкова вартість транспортного засобу «Мітсубісі Галант» д/н НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер ( JMBSNEA2AVZ001473 на момент складання експертного висновку, складає 43 408, 23 грн.
При цьому, судом встановлено, що 02.04.2015 року ОСОБА_8 відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахувала цивільно-правову відповідальність, яка могла виникнути у результаті використання транспортного засобу «Рено Логан» д.н.з. НОМЕР_1 , ПрАТ «СК «Уніка», що підтверджується Полісом №АЕ/3181847. Дійсність полісу встановлена з 10.04.2015 до15.04.2016. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну – 50 000,00 грн.
Частково матеріальну шкоду позивачеві, відшкодовано страховою компанією, якою було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача.
Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому матеріальна шкода, завдана внаслідок ДТП автомобілю «Мітсубісі Галант» д/н НОМЕР_3 в розмірі 25621,61 грн. (різниця між вартість матеріального збитку - 119029,84 грн. та залишковою вартістю автомобіля – 43408,23 грн., виплаченою сумою страхового відшкодування – 50000,00 грн.) витрати на проведення експертного дослідження та витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
У п. 6 вищевказаної постанови зазначено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Таким чином, неправомірними діями ОСОБА_1 , пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу), позивачу було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи.
Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Таким чином, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик.
Завдання відповідачем позивачу шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву позивача (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондує відповідний обов`язок відповідача (боржника) відшкодувати завдану шкоду.
Втім, дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов`язанні, яким є страховик.
При цьому, зазначені зобов`язання не виключають одне одного.
Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди.
Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та у разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.
Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною.
При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його користь або на користь третьої особи страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.
Саме тому, як зазначає позивач в позовній заяві, йому було виплачено страхове відшкодування у розмірі 49504,95 грн., що є недостатнім для повного відшкодування шкоди.
Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
З наведеного слідує, що особа, яка завдала шкоди, зобов`язана відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про правомірність пред`явлення позову до ОСОБА_1 з вимогою про повне відшкодування завданої ним шкоди, оскільки позивач вимагає стягнення лише тих витрат, які не перевищують вартість матеріального збитку відповідно до висновку про розмір матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження транспортного засобу та складають різницю між фактично понесеними витратами на відновлювальний ремонт транспортного засобу та страховою виплатою.
Доводи апеляційної скарги про те, що він вважає винним у ДТП, оскільки на час події був у непритомному стані, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2016 у справі № 200/3517/16-п, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано суду відомостей про вартість пошкодженого автомобіля після ДТП, що має значення для справи, колегія суддів відхиляє, оскільки висновком експертного дослідження № № 21/11/21 від 08.11.2021 року визначено вартість пошкодженого автомобіля.
Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).
Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.
Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 
П О С Т А Н О В И Л А : 
Апеляційну скаргу  представника ОСОБА_1  -  ОСОБА_2  – залишити без задоволення.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року -  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров
Судді Е.Л. Демченко
Т.Р. Куценко