У х в а л а   
Іменем України
 
11 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 130/2284/22-ц
провадження № 61-4448 ск 23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 23 березня 
2023 року у справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,
ВСТАНОВИВ:
14 жовтня 2022 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до 
 ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.
Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12 січня 2023 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 17 667 грн одноразово.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи 
з 14 жовтня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вирішено питання розподілу судових витрат. 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12 січня 2023 року визнано неподаною та повернуто заявникові.
28 березня 2023 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» 
представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано касаційну скаргу, у якій просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду апеляційної скарги.
Перевіривши доводи касаційної скарги представника ОСОБА_1 - 
ОСОБА_2 , у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Із оскаржуваного судового рішення, доданих до скарги матеріалів убачається, 
що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності.
Апеляційна скарга за формою і змістом повинна відповідати положенням статті 356 ЦПК України.
Згідно із частиною  другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про 
що суддею постановляється відповідна ухвала.
Статтею 120 ЦПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Із матеріалів касаційного провадження вбачається, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 06 березня 2023 року, було визначено строк для усунення недоліків протягом п`яти днів із дня отримання копії цієї ухвали. 
Копію зазначеної ухвали надіслано судом на електронну адресу ОСОБА_1 , вказану ним у апеляційній скарзі, 07 березня 2023 року та доставлено до його електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 о 15 год. 09 хв.
У частинах першій та другій статті 126 ЦПК України зазначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Суд апеляційної інстанції, встановивши, що матеріали на усунення недоліків, які було вручено 07 березня 2023 року, подано до суду 22 березня 2023 року, тобто поза межами встановленого судом строку та без клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, обґрунтовано визнав апеляційну скаргу ОСОБА_1 неподаною та повернув її заявникові відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України.
Крім того, повернення апеляційної скарги не перешкоджає заявникові 
на загальних підставах повторно звернутися з апеляційною скаргою, оформленою згідно з вимогами статті 356 ЦПК України, з одночасним поданням клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення. Тому повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду. 
Посилання у касаційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про те, що надсилання копії ухвали суду на електронну адресу заявника, не є доказом належного вручення такого судового рішення, не заслуговують на увагу. 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі --Положення). 
З 05 жовтня 2021 року офіційно почали функціонувати підсистеми «Електронний суд», «Електронний кабінет» та підсистема відеоконференцзв`язку.
Офіційна електронна адреса в розумінні Положення - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України.
Пунктом 5.8 розділу І Положення, встановлено, що офіційна електронна адреса - це сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.
За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю потрібно розуміти такий спосіб реалізації прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.
По суті доводи касаційної скарги ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права й висновків суду апеляційної інстанції 
не спростовують, на законність судового рішення не впливають.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним 
і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 23 березня 2023 року у справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитинивідмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                                Б. І. Гулько

                                                                                                                 Г. В. Коломієць

                                                                                                                Д. Д. Луспеник