ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2023 року
м. Київ
справа № 523/17583/20
провадження № 51-778км23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                ОСОБА_4 ,
прокурора                                                     ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року у  кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020165490000431, за обвинуваченням 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , такого, що не має судимостей,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК.
Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і встановлені обставини
За вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, і йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі сорока п`яти неоподатковуваних  мінімумів доходів громадян, що становить 765 грн. 
Згідно звироком 23 серпня 2021 року приблизно о 22:00 ОСОБА_7 , перебуваючи біля супермаркету «Метро» на вул. Миколаївська дорога, 307/1 в м. Одеса, на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно завдав ОСОБА_8 один удар кулаком у область правої надбрівної дуги, а ОСОБА_9 один удар кулаком в область голови, заподіявши потерпілим легких тілесних ушкоджень.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 02 листопада 2022 року відмовив у задоволенні клопотання захисника про поновлення засудженому строку на апеляційне оскарження вказаного вироку місцевого суду.
Вимогикасаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційнійскарзі захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у цьому суді. Зазначає, що розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 відбувся в порядку, передбаченому ст. 382 КПК, за відсутності учасників судового провадження. Копія вироку його підзахисному відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК не була надіслана. Зі змістом оскаржуваного вироку ОСОБА_7 ознайомився лише 25 листопада 2021 року під час ознайомлення з матеріалами провадження, а тому вважає, що він подав апеляційну скаргу 28 грудня 2021 року, тобто в строк, зазначений положеннями ч. 3 ст. 395 КПК. 
Позиціїучасників судового провадження
Прокурор вважає касаційну скаргу необґрунтованою та просить залишити її без задоволення.
 МотивиСуду
Відповідно ст. 433 КПК суд касаційної інстанціїпереглядає судовірішення судівпершої таапеляційної інстанційу межахкасаційної скарги.
У п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК передбачено, що підставоюдля скасуванняабо змінисудових рішеньпри розглядісправи всуді касаційноїінстанції єістотне порушеннявимог кримінальногопроцесуального закону. При цьомуістотними порушеннямивимог кримінальногопроцесуального законує такіпорушення вимогцього Кодексу, які перешкодиличи моглиперешкодити судуухвалити законнета обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).
Доводи захисника щодоістотних порушеньвимог кримінальногопроцесуального закону, які допустивсуд апеляційноїінстанції прирозгляді клопотаннязахисника про поновленнязасудженому строку наапеляційне оскарженнявироку місцевого суду, є безпідставними.
Згідно ч. 2 ст. 24 КПК кожній особігарантується правона переглядвироку, ухвалисуду, щостосується їїправ, свобод, законних інтересів, судом вищогорівня впорядку, передбаченомуцим Кодексом.
Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК передбачено, що апеляційна скарга на  вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а згідно з ч. 3 цієї статті, для особи яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. 
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде для його поновлення.  
При цьому ч. 1 ст. 117 КПК встановлено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо він пропущений із поважних причин. 
Суд звертає увагу на те, що під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.
Вказане узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності; див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 3 квітня 2008 року, заява № 3236/03, п. 41, рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine) від 29 жовтня 2015 року, заява № 32053/13, п. 47).
Згідно частин 5, 7 ст. 115 КПК, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк; якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, до Суворовського районного суду м. Одеси 18 листопада 2020 року надійшов обвинувальний акт з заявою ОСОБА_7 про розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК.
Копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування засудженим та його захисником ОСОБА_10 отримано 16 листопада 2020 року.
Відповідно до заяви обвинувачений був ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, що засвідчено підписом ОСОБА_7 та його захисника.
Вирок суду ухвалено 18 листопада 2020 року в спрощеному провадженні в порядку, передбаченому ст. 382 КПК, за відсутності учасників судового провадження.
Після набрання вказаним вироком суду законної сили, 22 грудня 2020 року було направлено розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, про що з центру пробації направлені повідомлення про прийняття судового рішення до виконання від 12 січня 2021 року та про зняття з обліку ОСОБА_7 14 січня 2021 року в зв`язку зі сплатою ним штрафу в повному обсязі.
23 листопада 2021 року ОСОБА_7 звернувся до місцевого суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами провадження та 25 листопада 2021 року з ними ознайомився.
05 січня 2022 року до місцевого суду надійшла апеляційна скарга від захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 з клопотанням про поновлення засудженому строку на апеляційне оскарження вироку, яка згідно поштового конверту була відправлена 28 грудня 2021 року. Причини пропуску строку апеляційного оскарження захисник пов`язував з тим, що оскаржений вирок щодо ОСОБА_7 ухвалено у спрощеному провадженні в порядку, передбаченому ст. 382 КПК, за відсутності учасників судового провадження і копія зазначеного вироку відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК ОСОБА_7 не надсилалася. Зі змістом вироку ОСОБА_7 ознайомився лише 25 листопада 2021 року під час ознайомлення з матеріалами провадження, а тому враховуючи приписи п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК і правила обчислення процесуальних строків, закріплених у ст. 115 КПК, строк на оскарження вироку засудженим закінчується 28 грудня 2021 року. 
Відмовляючи захиснику у поновленні засудженому строку на апеляційне оскарження вказаного вироку, апеляційний суд дійшов висновку, що підстави для його поновлення відсутні. При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, що не вбачає обставин, які могли б свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки хоча обвинувачений і не був присутній в судовому засіданні при розгляді обвинувального акта, але йому був відомий результат розгляду справи, так як ним виконане покарання (сплачено штраф 13 січня 2021 року), призначене оскаржуваним вироком суду першої інстанції. Отже, обвинувачений мав всі можливості своєчасно оскаржити вирок і реалізувати право на подання апеляційної скарги, але не вважав за необхідне це зробити, керуючись своїми мотивами.
З таким висновком апеляційного суду колегія суддів не погоджується. Проте це не впливає на результат розгляду клопотання по суті з огляду на таке.
Як убачається з матеріалів провадження, в порушення ч. 4 ст. 382 КПК, засудженому копія вироку не направлялася.
Отже, строк апеляційного оскарження вироку для ОСОБА_7 обчислюється з дня отримання ним копії судового рішення, тобто з 25 листопада 2021 року.
Днем закінчення строку для апеляційного оскарження засудженим вироку є 25 грудня 2021 року (вихідний день - субота), а останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день - 27 грудня 2021 року (понеділок). Захисник же подав апеляційну скаргу в інтересах засудженого на вирок місцевого суду від 18 листопада 2020 року до поштового відділення 28 грудня 2021 року, що підтверджується поштовим конвертом, тобто поза межами строку апеляційного оскарження. У клопотанні про поновлення засудженому строку на апеляційне оскарження захисник не зазначив поважності його пропуску.
За таких обставин, рішення апеляційного суду про відмову в задоволенні вказаного клопотання є слушним.
Істотних порушеньвимог кримінальногопроцесуального закону, які булиб підставамидля скасуваннячи змінисудового рішення, не встановлено.
Враховуючи зазначене, касаційну скаргузахисника слідзалишити беззадоволення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Ухвалу Одеського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6  - без задоволення. 
Постанова Верховного Суду є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                                   ОСОБА_2                                       ОСОБА_3