УХВАЛА
 
04 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 185/6699/15
провадження № 61-3612ск23
 
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2023 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ :
 
10 березня 2023 року ОСОБА_1 з пропуском строку на касаційне оскарження засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначене судове рішення та просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що оскаржену постанову апеляційний суд йому не надсилав, про оскаржену постанову він дізнався лише в день її оприлюднення 17 лютого 2023 року; на запит адвоката апеляційний суд надіслав відповідь, в якій міститься інформація лише про резолютивну частину оскарженої постанови.  
 
У частинах другій, третій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу. 
 
ОСОБА_1 зазначає, що оскаржену постанову апеляційного суду він не отримував, при цьому не надає будь-яких належних доказів на підтвердження того, що апеляційний суд не надсилав (не видав) йому копію судового рішення (конверт, копії матеріалів справи, довідка суду, тощо), на підставі яких                      він мав би право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України.
 
Саме по собі посилання на те, що він повний текст оскарженої постанови апеляційного суду не отримував, без підтвердження відповідними доказами, не є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.
 
Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу, має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження та подати відповідні докази.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» просить звільненти його від сплати судового збору, оскільки споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
 
Відповідно до пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
 
Відповідно до частини третьої статті 22 вказаного споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
 
ОСОБА_1 у цій справі є відповідачем, крім цього предметом позову є стягнення банком заборгованості за кредитним договором, а тому підстави для звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» відсутні.
 
За таких обставин особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір.
 
Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день пред`явлення позову - 2015 рік) за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.
 
На підставі вищенаведеного, розмір судового збору за подання позову майнового характеру становив не менше 243,6 грн та не більше 3654 грн.
 
За подачу касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
 
Оскільки 1 відсоток оспорюваної суми перевищує 3 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3654 грн), а тому за подачу касаційної скарги ОСОБА_1 необхідно сплатити 7308 грн судового збору (3654 х 200%) та відповідно до статті 6 Закону України «Про судовий збір» перерахувати до ГУК у Печерському районі м. Києва, 22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, призначення платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду відповідний документ.
 
Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подачу касаційної скарги відмовити.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2023 року залишити без руху.
 
Надати для усунення недоліків касаційної скарги строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                            Н. О. Антоненко