КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                   
справа №757/21068/22-ц                                            Головуючий у 1 інстанції: Головко Ю.Г.
провадження №22-ц/824/6459/2023                                     Головуючий суддя: Олійник В.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
01 травня 2023 року                                                                                   м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І., 
суддів: Махлай Л.Д., Сушко Л.П.,
розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року про повернення заяви позивачеві у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» Керівник Патіюк В.В. про визнання кредитного договору недійсним та відшкодування моральної шкоди, -
 
в с т а н о в и в :
 
У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», третя особа: ТОВ «Таліон Плюс» Керівник Патіюк В.В., з позовом про визнання кредитного договору недійсним та відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2022 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року позовну заяву було повернуто заявникові з тих підстав, що недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду, не були усунуті. Роз`яснено право на повторне звернення до суду після усунення обставин, що стали підставою для повернення заяви.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , з посиланням на порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали шляхом зміни строку, встановлення способів та порядку виконання ухвали (рішення) суду від 02 вересня 2022 року про залишення позовної заяви без руху у справі №757/21068/22-ц (суддя Головко Ю.Г).
Скаргу обґрунтовано тим, що 21 січня 2023 року ОСОБА_1 отримала поштою документи (повернення документів) по справі №757/21068/22-ц з Печерського районного суду міста Києва. Прочитавши ухвалу суду від 28 листопада 2022 року позивачка зрозуміла, що документи та чек про судовий збір, які вона надсилала 09 листопада 2022 року до Печерського районного суду м. Києва у відповідності до ухвали суду від 02 вересня 2022 року або загубилися, або щось інше сталося з ними. Лист з ухвалою суду від 02 вересня 2022 року вона отримала 01 листопада 2022 року, і вимоги суду згідно ухвали виконала вчасно 09 листопада 2022 року (надіслала поштою).
Тоді на порталі «Судова влада» ОСОБА_1 побачила, що замість однієї справи є дві справи, подані від її імені до одних самих відповідачів, з однаковими вимогами, але різні судді та різні номери справ, відкиті одночасно.
Вказувала, що до Печерського районного суду м. Києва 09 листопада 2022 року вона подавала документи через Укрпошту вчасно, в цих документантах був чек, пояснювальна записка (супровідний лист), уточнена позовна заява та документи від юриста (договір з юристом та розрахунки витрат), які потрібно було додати до попередніх документів згідно ухвали суду від 02 вересня 2022 року, та копія ухвали суду від 02 вересня 2022 року, на підставі якої ОСОБА_1 подавала додаткові документи та чек, описані вище.
Отже, одна справа через неуважність (помилку) суду була розділена на дві різні справи.  Тобто, справа №757/32095/22-ц (суддя Григоренко І.В.) від 14.11.2022 року та справа №757/21068/22-ц від 16.08.2022 року (суддя Головко Ю.Г.).
Зазначає, що одна справа їй повернулася, а одна справа залишена без руху (№757/32095/22-ц), за останньою ухвала не надходила. 
Крім того, 23 січня 2023 року ОСОБА_1 самостійно поїхала до Печерського суду 
м. Києва і взяла ухвалу суду від 24 листопада 2022 року за другою справою №757/32095/22-ц (суддя Григоренко Г.В.), та запитала у секретаря судді про те, як так сталося, що одну справу роз`єднали і до судді Григоренко І.В потрапили документи, які мали потрапити до судді Головко Ю.Г., проте секретар не змогла надати роз`яснення.
Тоді позивачка запитала у секретаря, які саме документи до них дійшли, вона відповіла, що в них є заява. Запитавши, які ще документи є у справі, секретар відмовилася відповідати на це запитання. Тоді позивачка ще раз наголосила на тому, що в листі була не тільки заява, а й інші документи, які вказували на те, що вони надіслані згідно ухвали до іншої судді Головко Ю.Г. Тоді позивачка зрозуміла, що у судді Григоренко І.В . напевно немає всіх документів, які вона надсилали. 
Таким чином, замість однієї справи (повноцінної), ОСОБА_1 отримала дві справи з неуважності суду.
Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з  вимогами ст.263  ЦПК України  судове рішення  повинно ґрунтуватися  на засадах  верховенства права,  бути законним  і обґрунтованим.  Законним є рішення,  ухвалене судом  відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм  процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Згідно з  ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України  суд апеляційної  інстанції переглядає  справу за  наявними в ній і  додатково поданими  доказами та  перевіряє законність  і обґрунтованість  рішення суду  першої інстанції  в межах доводів та  вимог апеляційної  скарги.  Суд апеляційної  інстанції досліджує  докази,  що стосуються  фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно зі ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій  публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). 
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву. 
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників. (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц)
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь головуючого, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав. 
Повертаючи заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не усунуті недоліки ухвали і жодної заяви зі сторони позивачки до суду не надходило. Інших заяв з приводу зацікавленості щодо руху справи від позивачки до суду не надходило.
Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з вимогами ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що у серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», третя особа: ТОВ «Таліон Плюс» Керівник Патіюк В.В. з позовом про визнання кредитного договору недійсним та відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2022 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.
Як убачається з матеріалів справи, ухвала Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2022 року направлялась на поштову адресу ОСОБА_1 та була отримана нею 02 листопада 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1, а.с.17, 18).
За змістом ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
У разі надходження до суду справи, що підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, після закриття провадження Верховним Судом чи судом апеляційної інстанції в порядку господарського чи адміністративного судочинства, суд перевіряє наявність підстав для залишення позовної заяви без руху відповідно до вимог цивільного процесуального закону, чинного на дату подання позовної заяви.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Відповідно до п.11 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 20.08.2019 року №814, позивачу/заявнику/скаржнику або представнику позивача/заявника/ скаржника після постановлення ухвали про залишення позовної заяви/заяви/скарги/клопотання без руху надсилається копія ухвали рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення або видається цій особі під розписку.
Повідомлення про вручення поштового відправлення після повернення до суду чи розписка вкладається або відповідно підшивається до матеріалів справи.
З огляду на вищенаведене, судом першої інстанції виконано зазначені вимоги закону та вірно зазначено, що позивачкою не були усунуті недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2022 року. 
За п.3 розділу ІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України за зверненням особи, яка подала документ до суду, на першій сторінці наданої нею копії працівник апарату суду, який прийняв документ, проставляє під текстом (а в разі відсутності такої можливості - на іншому вільному місці) штамп суду із зазначенням дати (у разі необхідності - часу) отримання документа, своєї посади, прізвища та підпису і повертає копію особі.
На підтвердження того, що ОСОБА_1 усунула недоліки позовної заяви у справі 
№757/21068/22-ц позивачка подала апеляційному суду клопотання, до якого долучила позовну заяву, зареєстровану в Печерському районному суді м. Києва 14 листопада 2021 року (вхідний №105940).
Проте, з даної позовної заяви не можливо встановити, що її було подано саме на виконання вимог ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2022 року.
Також, до вказаного клопотання позивачка долучила супровідний лист, згідно якого, ОСОБА_1 на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2022 року у справі №757/21068/22-ц (судді Головко Ю.Г.) направила, зокрема, уточнену позовну заяву, проте, даний супровідний лист не зареєстрований в Печерському районному суді 
м. Києва, а саме: він не містить штампу суду із зазначенням дати отримання документа.
Отже, на підставі наведеного, не можливо встановити, що саме на підставі цього супровідного листа до суду було подано саме цей перелік документів, із зазначенням номеру справи (№757/21068/22-ц) та зазначенням ухвали, на виконання вимог якої позивачкою ОСОБА_1 було усунуто недоліки позовної заяви.
Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне наголосити, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду з такою заявою.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишення без змін ухвали Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року про повернення заяви позивачеві.
 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,-
       п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року про повернення заяви позивачеві залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: