ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 травня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 340/456/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Юрко І.В., суддів:  Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1   на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від           03 березня 2023 року в адміністративній справі № 340/456/23 (головуючий суддя першої інстанції Пасічник Ю.П.) за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки  про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач 03.02.2023 року (згідно штампу на поштовому конверті) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не підготовці та неподанні до ГУ ПФУ в Кіровоградській області довідки про грошове забезпечення для перерахунку  пенсії з 01.02.2023 року із застосуванням при обчисленні розміру посадового окладу та інших видів грошового забезпечення, розмір яких визначається виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного 2023 року, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704;
- зобов`язати відповідача підготувати та надати до ГУ ПФУ в Кіровоградській області довідку про грошове забезпечення для перерахунку його пенсії з 01.02.2023 року із застосуванням при обчисленні розміру посадового окладу та інших видів грошового забезпечення, розмір яких визначається виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного 2023 року, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року  в задоволенні позовних  вимог  відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу,              в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи і є таким, що підлягає скасуванню. Скаржник просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з підстав, наведених в адміністративному позові. 
        Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів  статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на  скаргу, встановила наступне. 
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в Збройних Силах України, а після звільнення з військової служби отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 11).
Позивач 19.01.2023 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просив про оформлення та передачу до ГУ ПФУ в Кіровоградській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року для перерахунку пенсії.
Відповідач листом від 24.01.2023 року №1118 відмовив позивачу у виготовленні нової довідки  у зв`язку з відсутністю правових підстав для її виготовлення (а.с. 9).
Не погодившись з відмовою відповідача, позивач оскаржив таку відмову до суду.

          Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що з набранням чинності 01.03.2018 року Постановою №704, якою змінено (збільшено) грошове забезпечення військовослужбовців, у розумінні частини 2 статті 51 Закону №2262-XI, має бути обставиною, що повинна зумовити зміну розміру пенсії особам, яка призначена на підставі вказаного Закону. Але при цьому, такий висновок має ґрунтуватись на встановленні факту підвищення посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців із застосовуванням механізму визначеного пунктом 4 Постанови №704. Натомість позивачем не доведено, судом не встановлено, а відповідачем заперечується наявність факту підвищення посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців із застосовуванням механізму визначеного пунктом 4 Постанови №704, що вказує на відсутність правових підстав для перерахунку пенсії, оскільки відсутня обов`язкова умова для такого перерахунку, яка передбачена ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.     
 
Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає  про  таке.
Положеннями частини 4 статті 63 Закону №2262-XII передбачено, що призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відповідно до частини 4 статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
30.08.2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №704, якою зокрема затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років, у тому числі військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу. Ця постанова набрала чинності з 01.03.2018 року.
Отже, набрання чинності 01.03.2018 року постановою КМУ №704, якою змінено (збільшено) грошове забезпечення військовослужбовців, у розумінні частини 4 статті 63 Закону №2262-XII, стало обставиною, що зумовила зміну розміру пенсії позивача, призначеної на підставі цього Закону. Водночас, з огляду на норми п.1, 2 постанови КМУ №103 позивач набув право на підвищення пенсії, починаючи з 01.01.2018 року, виходячи з грошового забезпечення за відповідною або аналогічною посадою, яку він займав на дату звільнення із служби, визначеного станом на 01.03.2018 року постановою КМУ №704.
Постановою КМУ №704 зокрема затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (додаток 1), схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту (додаток 6), схему тарифних коефіцієнтів за посадами, зокрема курсантів закладів вищої освіти Державної служби з надзвичайних ситуацій (додаток 13).
Пунктом 4 постанови КМУ №704 (в редакції, чинній до 24.02.2018 року) визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Проте, пунктом 6 постанови КМУ №103 (яка набрала чинності 24.02.2018 року) до постанови КМУ №704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 постанови КМУ №704 викладено у новій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Отже, згідно з постановою КМУ №704 (в редакції постанови КМУ №103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року, а мінімальна заробітна плата                        (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
Такі ж правила діяли при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби.
Натомість, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18 визнано протиправним і скасовано пункт 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» і з цієї дати фактично відновлено дію пункту 4 постанови №704 у первісній редакції, яка зазначена вище, зокрема і щодо 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Разом з тим, пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII (далі по тексту - Закон №1774-VIII), який набрав чинності 01.01.2017 року, установлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
Таким чином, після набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/6453/18 зміст пункту 4 постанови №704 у частині мінімального розміру окладів (50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року) суперечить приписам пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VIII, а тому в цій частині не може бути застосований як при обчисленні грошового забезпечення військовослужбовців, так відповідно і при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби.
Позивач вважає, що після набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року з урахуванням приписів пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VIII з 01 січня 2022 року підвищились оклади військовослужбовців, у зв`язку з підвищенням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому виникли підстави для перерахунку його пенсії, у зв`язку з чим він                і звернувся до відповідача з заявою про оформлення нової довідки станом на 01.01.2023 року для подальшого проведення перерахунку його пенсії.
Разом з тим, скаржником доказів реального підвищення після 01 січня 2018 року розміру грошового забезпечення діючих військовослужбовців не надано, а ні суду першої інстанції, а ні суду апеляційної інстанції.
Матеріали справи також не містять відомості на підтвердження зміни (підвищення) після 01 січня 2018 року розміру грошового забезпечення діючих військовослужбовців як обов`язкової передумови для виникнення у нього обов`язку зі складення довідки про розмір грошового забезпечення військовослужбовця для перерахунку пенсії і позивачем наявності таких змін у грошовому забезпеченні не доведено. 
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує, що після 01 січня 2018 року відбулось фактичне підвищення грошового забезпечення військовослужбовців і позивачем такі доводи не спростовані.
Зазначене підтверджується й тим, що Кабінетом Міністрів України відповідне рішення у порядку частини 4 статті 63 Закону №2262-XII про здійснення перерахунку пенсій                         не приймалось. Відсутні будь-які правові підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу.
Отже, відповідач заперечує, що з 1 січня 2023 року відбулось фактичне підвищення грошового забезпечення військовослужбовців. Позивачем доказів на спростування цих доводів судам обох інстанцій не надавалось.
Оскільки відповідно до ч.4 ст.63  Закону №2262-XII обставиною, що обумовлює перерахунок пенсій колишніх військовослужбовців, повинно бути підвищення розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців, а такого підвищення                     1 січня 2023 року фактично не відбулось, то підстави для перерахунку пенсії позивача, а відповідно і для видачі відповідачем нової довідки про грошове забезпечення для перерахунку з 1 січня 2023 року (1 лютого 2023 року) пенсії позивача відсутні.
Таким чином, відповідач не має правових підстав для складення довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача з окладами відповідної категорії військовослужбовців, які фактично таких окладів не отримують.
Водночас безпідставними є посилання позивача на правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду від 02 серпня 2022 року у справі №440/6017/21, та від 31 серпня 2022 року у справі № 120/8603/21-а, оскільки у зазначених справах Верховним Судом взагалі не аналізувались обставини, з якими законодавець пов`язує виникнення в особи права на перерахунок пенсії відповідно до  Закону №2262-XII, а саме, чи підвищилось фактично грошове забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, зокрема військовослужбовця на посаді, з якої звільнився на пенсію позивач, станом на дату, на яку він просить видати йому довідку для перерахунку пенсії.
При цьому апеляційний суд зауважує, що таке підвищення повинно відбутися не теоретично, а фактично, оскільки пенсіонеру пенсія не може бути обрахована з грошового забезпечення, яке фактично не нараховується і не виплачується військовослужбовцю відповідної категорії. Як зазначалось вище, відповідач повідомив суд про відсутність                  такого підвищення з 01 січня 2023 року і позивачем доказів на спростування цих відомостей суду не надано.
У зв`язку з цим апеляційний суд враховує вказані постанови Верховного Суду, проте не застосовує їх при вирішенні спору.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
          
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року в адміністративній справі № 340/456/23 залишити без задоволення. 
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року в адміністративній справі № 340/456/23 залишити без змін.  
                    Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак