УХВАЛА
08 травня 2023 року 
м. Київ 
справа № 200/10624/21
адміністративне провадження № К/990/15620/23 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О.О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 08 березня 2023 року у справі №200/10624/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Джеремін» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у м. Києві, Головного управління ДПС у Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії,
установив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Джеремін» звернулося до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби України у м. Києві, Головного управління Державної податкової служби України у Донецькій області, в якому просило:
- зобов`язати виключити з переліку ризикових платників ПДВ;
- зобов`язати зареєструвати незареєстровану податкову накладну № 11 від 19 жовтня 2020 року, реєстрація якої зупинена документом 9275867267 від 26 жовтня 2020 року.                                
Рішенням Донецький окружний адміністративний суд від 03 жовтня 2022 року позов задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Головне управлінням ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС було подано апеляційну скаргу.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 295 КАС України.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 08 березня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року у справі                       № 200/10624/21.
Не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень у касаційному порядку. 
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Суд вже звертав увагу скаржника на те, що оскаржуючи рішення судів про відмову у перегляді рішення за нововиявленими обставинами скаржник обґрунтування підстав касаційного оскарження необхідно застосовувати абзац другий частини четвертої статті 328 КАС України, а саме обґрунтування повинно стосуватись неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Однак, перевіркою змісту касаційної скарги Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС з касаційного оскарження процесуальної ухвали суду апеляційної інстанції встановлено, що скаржник не обґрунтовує, в чому саме полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, а наведені відповідачем доводи зводяться лише до викладення норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Доводів (з належним їх обґрунтуванням) про неправильне застосування або порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, та яких саме, касаційна скарга не містить.
Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму процесуального права порушено судами першої та (або) апеляційної інстанцій, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження. 
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відповідач реалізовує своє право на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції вже вдруге. Ухвалою від 12 квітня 2023 року Верховний Суд вже повертав касаційну скарги Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС. У цій ухвалі Верховний Суд наголошував на чітких передбачених КАС України вимогах, за дотримання яких суд касаційної інстанції наділений повноваженнями відкрити касаційне провадження у справі. В попередній ухвалі Верховний Суд вже звертав увагу скаржника на те, що не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті провадження в касаційному порядку.
Втім, звертаючись до суду з цією касаційною скаргою, скаржник так і не виправив недоліків касаційної скарги, на які були вказані Верховним Судом.
Змістовно обґрунтування касаційної скарги не змінилося.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -
ухвалив:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 08 березня 2023 року у справі №200/10624/21 повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                                  О.О. Шишов