КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
Справа № 752/12168/22                                                                        Головуючий в суді І інстанції Плахотнюк К.Г.
Провадження № 33/824/1794/2023                                                          Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
13 квітня 2023 року                                                                                                   м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Нечваля Яна Вадимовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 25 листопада 2022 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 369402 від 02 серпня 2022 року вбачається, що 08.08.2022 року о 23 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Максимовича, 26,  ОСОБА_2  керував транспортним засобом Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей розширені та не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Згідно висновку медичного огляду № 004141 водій ОСОБА_1 керував автомобілем у стані наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25 листопада 2022 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000, 00 грн та позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою, 06 березня 2023 року захисник Нечваль Я.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.
Разом з поданою апеляційною скаргою, заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обгрунтовуючи тим, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ніхто не повідомляв про надходження справи до Голосіївського районного суду м. Києва чи про дату розгляду справи.
Також вказував, що при цьому ОСОБА_1 є переселенцем з м. Волноваха Донецької області. На момент складання протоколу ОСОБА_1 пояснював поліцейським, що на той момент він проживав у хостелі за адресою: АДРЕСА_2 . Саме цю адресу зазначили поліцейські як адресу проживання ОСОБА_1 . Проте на початку вересня 2022 року ОСОБА_1 змушений був змінити місце свого проживання і наразі він проживає у с. Софіївська Борщагівка.
У зв`язку з цим, на початку вересня 2022 року ОСОБА_1 зателефонував до Голосіївського районного суду м. Києва, щоб повідомити свою нову адресу проживання. Водночас працівники суду повідомили, що справа щодо нього ще до суду не надійшла та сказали, щоб ОСОБА_1 зателефонував через тиждень до суду, щоб дізнатись інформацію щодо надходження його справи. Так, ОСОБА_1 систематично телефонував до Голосіївського районного суду м. Києва та запитував інформацію щодо того, чи не надійшов Протокол до суду. Коли ОСОБА_1 телефонував, то працівник суду просив назвати прізвище, за яким і перевірялась інформація щодо надходження справи до суду. ОСОБА_1 повідомляв своє прізвище « ОСОБА_1 », однак кожного разу працівник суду повідомляв, що справа щодо нього до суду не надходила.
Наприкінці лютого 2023 року ОСОБА_1 почав шукати нову роботу. Йому запропонували працювати у службі таксі. Проте станом на той момент посвідчення водія ОСОБА_1 було вилучено на підставі Протоколу. ОСОБА_1 знову зателефонував до Голосіївського районного суду м. Києва, щоб дізнатись інформацію щодо своєї справи. Однак йому знову повідомили, що справа щодо нього до суду не надходила.
ОСОБА_1 більше не міг чекати та 01.03.2023 року звернувся за консультацією до адвоката Нечваля Я. В..
Адвокат Нечваль Я.В. почав перевіряти веб-сайт «Судова влада» та встановив, що справа щодо   ОСОБА_1 до Голосіївського районного суду м. Києва не надходила. Потім адвокату за допомогою імені та по-батькові « ОСОБА_1 » та дати складання Протоколу вдалось знайти справу № 752/12168/22 щодо   ОСОБА_1 . Адвокат Нечваль Я.В. зайшов у ЄДРСР та встановив, що дата складання протоколу щодо ОСОБА_1 співпадає з датою складання Протоколу щодо ОСОБА_1 ..
02.03.2023 адвокат Нечваль Я.В. прибув до Голосіївського районного суду м. Києва, щоб достовірно перевірити, що справа щодо   ОСОБА_1 є справою щодо   ОСОБА_1 . У канцелярії Голосіївського районного суду м. Києва захиснику вдалось встановити, що справа щодо   ОСОБА_1 і є справою щодо   ОСОБА_1 . Виявилось, що на веб-сайті «Судова влада» було неправильно зазначено прізвище ОСОБА_1 .. Цим і пояснюється, чому, коли ОСОБА_1 телефонував до Голосіївського районного суду м. Києва йому постійно повідомляли, що справа щодо ОСОБА_1 до суду не надходила.
Вказав, що ознайомившись з матеріалами справи, адвокат Нечваль Я.В. негайно почав готувати апеляційну скаргу.
На підставі викладеного, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 25 листопада 2022 року.
З матеріалів справи вбачається, що скаржник не отримав повний текст оскаржуваної постанови від 25 листопада 2022 року.
В матеріалах справи міститься довідка про доставку SMS-повідомлення, яка надіслана одержувачу ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_2 (а.с. 7).
Однак відповідно пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року №73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду відповідної заявки і така заявка оформлюється безпосередньо в суді або шляхом заповнення учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі Судової влади України.
Разом з тим, матеріали справи не містить заяви ОСОБА_1 на отримання SMS-повідомлення. 
Крім того, у наявній в матеріалах справи довідці про доставку SMSне міститься інформації про те, що відповідне SMS з датою та часом розгляду справи було доставлено, оскільки в графа "доставлено" є незаповненою. Також вказана довідка не містить підпису відповідальної особи.
В матеріалах справи наявний бланк судової повістки (а.с. 5-6), а також витяг щодо відстеження поштового відправлення № 0312719518878 (а.с. 8-10). Однак матеріали справи не містять доказів того, що поштову відправлення № 0312719518878 стосується ОСОБА_1 та що у нього знаходиться повістка про виклик до суду.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, відповідно клопотання захисника Нечваля Я.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 25 листопада 2022 року підлягає задоволенню, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовував тим, що наявні у матеріалах справи докази жодним чином не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказував, що у закладі охорони здоров'я ОСОБА_1 не здавав зразків біологічного середовища для їх дослідження. Зазначив, що вказана обставина також підтверджується наявним у матеріалах справи висновком щодо результатів медичного огляду, в якому вказано:"гр. ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп'яніння (стимулятори, амфетамін) клінічно".
Вважає, що лікар дійшов висновку про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння виключно на підставі клінічних ознак наркотичного сп`яніння за відсутності проведення лабораторних досліджень, що суперечить вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.
Також вважає, що результати огляду ОСОБА_1 , які містяться у висновку щодо результатів медичного огляду є недійсними, а тому відсутні передбачені законом підстави вважати, що ОСОБА_1 08.08.2022 року керував автомобілем в стані сп`яніння, що унеможливлює притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.
Представник Київської міської прокуратури у судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із  ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.
Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 369402 від 02 серпня 2022 року, з якого вбачається, що 08.08.2022 року о 23 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Максимовича, 26,  ОСОБА_2  керував транспортним засобом Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей розширені та не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Згідно висновку медичного огляду № 004141 водій ОСОБА_1 керував автомобілем у стані наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху (а.с. 1);
- висновку КНП "Київська міська наркологічна клінічна лікарня "Соціотерапія" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.08.2022 року № 004141, в якому зазначено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у стані наркотичного сп`яніння (стимулятори, амфетамін) клінічно (а.с. 2)
- на відеозаписі із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та указує на факт порушення водієм указаних правил ПДР (а.с. 3).
Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Протокол підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_1 , крім того, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
В протоколі про адміністративне правопорушення, в графі "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення" ОСОБА_1 зазначено, що 08.08.2022 року керуючи транспортним засобом НОМЕР_1 він не знаходився під впливом наркотичних препаратів. Мав бліду шкіру, тому що працюю з 05 ранку, щоб заробити на життя сім'ї.
Виявлені працівниками поліції 08 серпня 2022 року у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння в розумінні п. п. 1,2,3 п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 08.08.2022 року за участю ОСОБА_1 ..
Відеозаписи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.
Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що наявні у матеріалах справи докази жодним чином не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції відхиляє, виходячи з наступного.
Огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку зі згоди водія проводився у медичному закладі КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія».
Висновок КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» № 004140 є належним, допустимим та беззаперечним доказом факту перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.
З висновку КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» № 004140, вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у стані наркотичного сп`яніння (стимулятори, амфетамін) клінічно.
Цей письмовий доказ беззаперечно підтверджує факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Підстави для того, щоб не брати до уваги висновок КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» № 004140 відсутні.
Доводи апеляційної скарги про те, що  ОСОБА_1 не міг здати біологічну речовину (сечу) для проведення аналізу, а лікар, не запропонувавши йому здати кров, як того вимагає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735, видала висновок без відповідних лабораторних досліджень, суд апеляційної інстанції відхиляє та  вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до ч. 7 Розділу ІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Відповідно до ч. 12, 13 Розділу ІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
Відповідно до ч. 15, 16 Розділу ІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.
В матеріалах справи відсутні письмові докази про не здачу ОСОБА_1 біологічного середовища. Тому, за результатами огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння працівником медичного закладу було складено висновок. Відтак, доводи апеляційної скарги щодо визнання медичного висновку, у відповідності до якого ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння, недійсним є необґрунтованими та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.
Посилання в апеляційній скарзі на правову практику Київського апеляційного суду, які викладені у постановах від 15.06.2021 року у справі № 755/4998/21, від 31.05.2021 року у справі № 757/49326/20-п, від 09.01.2020 року у справі № 756/14588/19, суд апеляційної інстанції сприймає критично та зазначає, що суд повинен виходити з оціночного критерію та встановлювати обставини щодо кожного конкретного суб`єкта в кожній окремій справі на підставі тих обставин, фактів та доказів, що встановлені судом безпосередньо.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.  23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 25 листопада 2022 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга захисника Нечваля Яна Вадимовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Поновити захиснику Нечвалю Яну Вадимовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 25 листопада 2022 року.
Апеляційну скаргу захисника Нечваля Яна Вадимовича, який діє в інтересах ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 25 листопада 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено «18» квітня 2023 року.

Суддя Київського апеляційного суду                                                        Л.П. Сушко