Справа № 143/930/22
Провадження № 22-ц/801/877/2023
Категорія: 70
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сич С. М.
Доповідач:Денишенко Т. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року	Справа № 143/930/22	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
судді-доповідача Денишенко Т. О.,
суддів Голоти Л. О., Рибчинського В. П., 
розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за позовом 
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , її представниці адво-катки ОСОБА_3 на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 16 лютого 2023 року, ухвалене у приміщенні суду у м. Погребищі Вінницької області за головування судді Сича С. М., повний текст якого складений 21 лютого 2023 року, 

В С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулася у Погребищенський ра-йонний суд Вінницької області із позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. З урахуванням заяви про зміну під-став позову від 04 січня 2023 року позовні вимоги умотивовані наступними об-ставинами. На підставі рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 23 серпня 2013 року у цивільній справі № 143/1239/13-ц з відпові-дача ОСОБА_2 стягуються на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14 серпня 2013 року. На даний час у позивачки змінився майновий стан, їй важко самостійно забезпечити належний рівень життя для своєї дитини, а саме забезпечити її речами постійного вжитку, продуктами харчування, одя-гом, спортивними заняттями, оздоровленням, оскільки дочка відвідує Кому-нальний заклад «Погребищенський ліцей № 1» Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області та навчається у Комунальному закладі «Погребищенська дитяча музична школа» у класі образотворчого мистецтва. Відповідач працездатний, має добрий стан здоров`я, який дозволяє йому пра-цювати, не перебуває на обліку у жодній медичній установі, аліментів не спла-чує нікому, стягнення по виконавчих документах з відповідача не проводяться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків у нього немає. Розмір при-суджених аліментів є занадто низьким, істотно меншим, аніж визначений зако-ном прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Крім того дочці необ-хідно забезпечити належний рівень життя для фізичного, розумового, духов-ного, морального і соціального розвитку. Дитина відвідує навчальні заклади, тому виникла потреба у збільшенні розміру аліментів шляхом їх стягнення з відповідача у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів, що не вплине на погіршення матеріального становища відповідача. ОСОБА_1 вважає, що є певні підстави для зміни способу стягнення аліментів з відповідача на її ко-ристь на утримання дочки ОСОБА_5 . З огляду на викладене, позивачка просила суд змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми розміром 400,00 гривень на 1/4 частку від усіх видів його доходу, але не менше 50% в прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досяг-нення донькою повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, а також визнати таким, що не підлягає виконанню з дня набрання рішенням су-ду законної сили виконавчий лист, виданий на підставі рішення Погребищенсь-кого районного суду Вінницької області від 23 серпня 2013 року у цивільній справі № 143/1239/13-ц. 
Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 16 лютого 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено у повному обсязі.
Додатковим рішенням Погребищенського районного суду Вінницької об-ласті від 24 лютого 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено. 
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції від 16 лютого 2023 року, ОСОБА_1 , її представниця адвокатка Тарасюк О. М. оскаржують його в апеляційному порядку. Посилаючись на незаконність оскаржуваного рішення, його необґрунтованість, ухвалення за невідповідності висновків суду обстави-нам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, скарж-ниці просять дане рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що 12 жовтня 2022 року Погребищенським районним судом Вінницької області був виданий дублікат виконавчого листа у справі № 143/1239/13-ц про стягнен-ня з ОСОБА_7 на користь позивачки аліментів на утримання дочки у твер-дій грошовій сумі в розмірі 400,00 гривень щомісячно. З 2013 року до 2020 року мати відповідача добровільно надсилала кошти на утримання дитини у рахунок сплати аліментів, тому виконавчий лист до примусового виконання не пред`яв-лявся. Проте з 2020 року прохання позивачки про надання матеріальної допо-моги для утримання спільної дитини ОСОБА_2 ігнорував. На даний час кон-такту з дочкою відповідач не підтримує, не цікавиться її життям та не надає жодної допомоги. Відтак, з огляду на вказані обставини, у позивачки змінився майновий стан, їй самостійно важко забезпечити належний життєвий рівень для своєї дитини, забезпечити її речами постійного вжитку, продуктами харчуван-ня, одягом, спортивними заняттями, оздоровленням, оскільки дівчинка відвідує КЗ «Погребищенський ліцей №1» Погребищенської міської ради, навчається у КЗ «Погредищенська дитяча музична школа» у класі образотворчого мистец-тва. Відповідач працездатний, має добрий стан здоров`я, який дозволяє йому працювати, не перебуває на обліку у жодній медичній установі, офіційних алі-ментів не сплачує, стягнення по виконавчих документах з відповідача не прово-диться, непрацездатних батьків у нього немає. Як стверджує позивачка, їй відо-мо про наявність у відповідача ще однієї дитини, щодо якої він позбавлений батьківських прав і її утримання. У той же час розмір стягуваних аліментів є за-надто низьким та є істотно меншим визначеного законом прожиткового міні-муму для дитини відповідного віку, не забезпечує повноцінний фізичний, розу-мовий, духовний, моральний та соціальний розвиток дитини.
Наданим цивільним процесуальним законом, забезпеченим ухвалою апеля-ційного суду від 10 квітня 2023 року, правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.
Згідно з нормою частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скар-ги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстан-ції без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів апеляційного суду, розглянувши у відповідності до частини першої статті 369 ЦПК України дану цивільну справу за наявними у ній доказа-ми, дослідивши матеріали справи, ретельно проаналізувавши у сукупності на-явні в ній доводи, докази сторін, перевіривши законність, обґрунтованість ос-каржуваного судового рішення у межах мотивів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.
Судом установлено та не оспорюється учасниками справи, що 14 листо-пада 2009 року у сторін у справі від спільного проживання народилася донька ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про наро-дження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Він-ницького міського управління юстиції Вінницької області від 22 жовтня 2012 року. Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 22 листопада 2011 року шлюб між позивачкою та відповідачем, зареєстрований 02 травня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області, розірваний.
12 жовтня 2022 року Погребищенським районним судом Вінницької облас-ті був виданий виконавчий лист у справі № 143/1239/13-ц про стягнення із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 14 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідача та ОСОБА_9 народилася донька ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 03 квітня 2013 року Відділом дер-жавної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юс-тиції Вінницької області, актовий запис № 1214. 
Згідно з довідками Комунального закладу «Погребищенський ліцей № 1» Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області від 19 грудня 2022 року № 569 та від 20 грудня 2022 року № 571 ОСОБА_4 нав-чається у 7-Б класі. Батько дівчинки ОСОБА_2 контакту з ліцеєм не підтри-мує, успішністю доньки не цікавиться, з учителями не спілкується, батьківські збори не відвідує, на виклики та батьківські збори приходить тільки мати. Крім того ОСОБА_4 з 2021 року ще навчається у Комунальному закладі «Погре-бищенська дитяча музична школа» у класі образотворчого мистецтва, термін навчання становить 4 роки, що підтверджується довідкою від 19 грудня 2022 року № 8. 
За даними відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників по-датків про джерела виплачених доходів та утриманих податків від 21 грудня 2022 року № 0217-22-02106 позивачка ОСОБА_1 за період з І кварталу 2021 року по 3 квартал 2022 року отримала доходи від підприємницької діяльності в розмірі 40000,00 гривень. Згідно з інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держав-ного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 19 грудня 2022 року № 318075709 відомості щодо належного ОСОБА_1 нерухомого майна відсутні.
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції ви-ходив із того, що позивачка не надала доказів наявності відповідних обставин, які б давали підстави для задоволення позовних вимог у частині зміни способу стягнення аліментів та встановлення нового розміру аліментів у частці від за-робітку ( доходу ) відповідача, як-то зміни майнового чи сімейного стану сто-рін, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них тощо, що є її процесу-альним обов`язком саме як позивачки. При цьому збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не є підставою для зміни способу стяг-нення аліментів. Зазначений висновок суду першої інстанції про відмову у задо-воленні позову зроблений за повного з`ясування обставин справи, правильного застосування норм матеріального, процесуального права з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або ос-порюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридич-них осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, сво-боди та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, як-що закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визна-чити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону ( стаття 5 ЦПК України ).
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого ци-вільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, з наступними змінами, схваленими резолюцією 50/155 Ге-неральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, визначено, що в усіх діях що-до дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адмі-ністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рі-вень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і со-ціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, не-суть основну відповідальність за забезпечення у межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Отримувати збільшений мінімальний розмір аліментів - це безумовне пра-во, визначене законом, яке захищається у судовому порядку саме в інтересах дитини.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття ( стаття 180 СК України ).
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стяг-нення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Статтею 182 СК України установлено, що при визначенні розміру алімен-тів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника алі-ментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника алі-ментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної осо-би, якщо платником аліментів не доведене джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного ві-ку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути при-суджений судом у разі достатності заробітку ( доходу ) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку ( доходу ) платника аліментів у ра-зі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток ( до-хід ), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішен-ням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здо-ров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зазна-чене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір визначених рішен-ням суду аліментів не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним поліпшенням ма-теріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального ста-новища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження ( зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку ( доходу ) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки ).
При розгляді заявлених із зазначених підстав позовів застосуванню підля-гає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей ( стаття 182 «Обставини, які врахову-ються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення роз-міру аліментів у частці від заробітку ( доходу ) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі» ). Зазначене узго-джується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у поста-нові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, і неодноразово підтрима-ною Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21 та інших.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд вра-ховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у поста-новах Верховного Суду ( частина четверта статті 263 ЦПК України ).
Таким чином, поставивши перед судом питання про зміну способу стяг-нення раніше присуджених аліментів з твердої грошової суми на частку від за-робітної плати ( доходу ) платника, позивачу належить доводити факт зміни тих обставин, які свідчили б про необхідність зміни саме способу стягнення алімен-тів, що мали місце за період з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів та станом на час звернення до суду з даним позовом. Зокрема зміну у платника аліментів обставин, що вказували б про доцільність такої зміни насам-перед в інтересах дитини: втрату ним постійного заробітку, доходу, зменшення і несистематичність його отримання тощо. Зважаючи на те, що зміна способу стягнення аліментів може тягнути й зміну розміру таких аліментів, належало доводити й обставини, які мають значення у такому спорі, та передбачені стат-тею 192 СК України, зокрема, зміну матеріального чи сімейного стану, погір-шення чи поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін ( части-на перша статті 12 ЦПК України ). Відповідно до частини третьої статті 12, час-тини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( частина шоста статті 81 ЦПК України ).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учас-ників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( частина перша статті 76 ЦПК України ). Належними є докази, які містять ін-формацію щодо предмета доказування ( частина перша статті 77 ЦПК Украї-ни ). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обстави-ни справи ( стаття 79 ЦПК України ). Достатніми є докази, які у своїй сукуп-ності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин спра-ви, які входять до предмета доказування ( частина перша статті 80 ЦПК Украї-ни ).
За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпо-середньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, до-стовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у ціло-му, так і кожному доказу ( групі однотипних доказів ), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів ).
Позовні вимоги ОСОБА_1 за своєю суттю зводяться до зміни як спо-собу стягнення аліментів ( з частки на тверду грошову суму ) так і розміру при-суджених аліментів. Звертаючись до суду із даним позовом, позивачка посила-лася на збільшення у законодавчому порядку прожиткового мінімуму на дити-ну, а також на те, що відповідач, приховуючи свої доходи, не надає належної допомоги на утримання доньки, тоді як дитина навчається, а майновий стан позивачки у зв`язку із цим погіршився.
Як зазначено вище, отримувати підвищений ( збільшений ) мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається у судовому порядку саме в інтересах дитини. Разом із цим, кожна сторона повин-на довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог ( час-тина перша статті 81 ЦПК України ). Проте слід погодитися із висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не навела суду обставин щодо себе та батька дівчинки, які змінилися із часу присудження аліментів і свідчили б про зміни матеріального становища, зокрема, платника аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та інших випадків, передбачених статтею 192 СК України, що обумовлюють можливість зміни визначеного судом розмі-ру аліментів, які стягуються на утримання дитини, а також не надала доказів щодо цього.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, з якими погоджується також суд апеляційної інстанції. Дово-ди позивачки в апеляційній скарзі про отримання стабільних доходів за вста-новлених судом обставин є припущеннями, однак судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях ( частина шоста статті 81 ЦПК України ). Разом із тим також належить погодитися із висновками суду першої інстанції, що по-силання ОСОБА_1 на погіршення її майнового стану у зв`язку із навчанням доньки, не є підставою для зміни саме розміру та способу стягнення аліментів. Втім, такі мотиви стягувачки аліментів можуть розцінюватися як можливі для стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину.
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що при вирішенні цієї справи суд першої інстанції безпомилково визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін, зібраним у справі доказам. Висновки суду пер-шої інстанцій відповідають принципу справедливості, є об`єктивними, такими, що відповідають нормам матеріального права, які регулюють виниклі і наявні між сторонами у справі правовідносини.
Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним судом, який переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстан-ції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Статтею 375 ЦПК України установлено, що суд апеляційної інстанції зали-шає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матері-ального та процесуального права.
Зважаючи, що рішення суду першої інстанції не підлягає зміні чи скасу-ванню, відповідно й додаткове рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 24 лютого 20023 року, яким вирішені взаємопов`язані вимоги ОСОБА_1 , належить залишити без змін.
Керуючись нормами статей 367 - 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , її представниці адвокат-ки Тарасюк Оксани Миколаївни залишити без задоволення.
Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 16 лю-того 2023 року, додаткове рішення цього ж суду від 24 лютого 2023 року у ци-вільній справі за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання непов-нолітньої дитини залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передба-чених пунктом другої частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді Л. О. Голота

В. П. Рибчинський