УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

06 червня 2023 року 

м. Київ

справа № 240/40427/21
адміністративне провадження № К/990/12716/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року (суддя               Попова О.Г.) та 
постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року (колегія у складі суддів: Смілянця Е.С., Полотнянка Ю.П., Драчук Т.О.)
у справі № 240/40427/21 
за позовом  ОСОБА_1 
до Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області 
про скасування рішень.

УСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до суду із позовом до Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області (далі - Вільшанська сільська рада), у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Вільшанської сільської ради від 29.05.2020 № 505 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Корольова за межами с. Галіївка на території Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області".

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 22.08.2022, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2023, відмовив у задоволенні позову. 
Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 03.03.2023.

09.04.2023 ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, що 10.04.2023 надійшла до Верховного Суду, у якій, із посиланням на порушення судом та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2023, направити справу на новий розгляд. 
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суди першої та апеляційної інстанцій вирішили спір без врахування висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права, викладеного у постанові від 21.05.2013 у справі № 21-87а-13. Представник відповідача надав до суду державний акт про право колективної власності на землю серії ЖТ 06-02-000009, у який вносилися зміни; вважає такий доказ недостовірним. Суди не з`ясували, чому спірна земельна ділянка не увійшла в територію організації земельних часток (паїв), не стала об`єктом цивільних прав в державних актах на право приватної власності колишніх членів КСП ім. Корольова. У осіб, які звернулися за дозволом на розробку проєкту земелеустрою відсутні права на земельну частку (пай).

Верховний Суд ухвалою від 01.05.2023 залишив касаційну скаргу без руху відповідно до ч. 3 ст. 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

17.05.2023 до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. Клопотання обґрунтовує тим, що 10.03.2023 отримала нарочно копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, на підтвердження чого надає копію заяви про видачу судового рішення, зареєстровану Сьомим апеляційним адміністративним судом, з відповідною відміткою про дату отримання копії.
Зважаючи на це, Суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк касаційного оскарження відповідно до ч. 2 ст. 329 КАС України. 

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Перелік таких справ міститься у ч. 6 ст. 12 КАС України.
Водночас, у п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України визначено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є будь-які інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У цій справі оскаржується рішення органу місцевого самоврядування щодо надання дозволу на розробку проєкту землеустрою.
Такий спір не відноситься до справ, визначених у ч. 4 ст. 257 КАС України, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Житомирський окружний адміністративний суд в ухвалі від 06.10.2022 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.
У такому разі, ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Верховний Суд зауважує, що оцінка "винятковості" справи для учасника справи може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Тому, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

ОСОБА_1 абстрактно покликається на виняткове для неї значення цієї справи, належно не обґрунтовує таке значення чи значний суспільний інтерес до розгляду справи, чи фундаментальне значення касаційної скарги для формування єдиної правозастосовної практики; не визначає проблемне питання, відповідь на яке потребувала б викладення судом касаційної інстанції нового висновку щодо застосування норм права як для сторін спору, так і для невизначеного кола суб`єктів подібних правовідносин, не вказує приклади неоднакового застосування судами у інших справах у подібних правовідносинах Земельного кодексу України, Законом України від 05.06.2003 № 899-IV "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", Закону України від 22.05.2003 № 858-IV «Про землеустрій», інших норм матеріального чи процесуального права.
Тому, Суд вважає, що перегляд цієї справи у касаційному порядку не матиме фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики та не вбачає обставин, зазначених у               п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 у справі №826/4406/16 сформулював висновок щодо умов надання судом правового захисту, який зводиться до того, що « обов`язковою умовою судового захисту є наявність порушених прав та охоронюваних законом інтересів безпосередньо позивача з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.».

Суд апеляційної інстанції переглянув рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22.08.2022, виходив з того, що ОСОБА_1 не довела порушення її законних прав та інтересів ухваленням Вільшанською сільською радою оскаржуваного рішення, оскільки не надала документального підтвердження передання їй у користування як працівнику Галіївського маслозаводу спірної земельної ділянки, яка має статус нерозподіленої земельної ділянки.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин, ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання про поновелння строку. Поновити   ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження. 
2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року у справі                       № 240/40427/21.
3. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб