ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 620/374/15-ц  Номер провадження 22-ц/814/750/23	Головуючий у 1-й інстанції Яценко Є.І.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Дряниці Ю.В.,
суддів:  Пилипчук Л.І., Бутенко С.Б.
секретар Боштенко В.Ю.
за участю: ОСОБА_1 
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою АТ "Акцент-Банк" на  рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 15 вересня 2020 року у справі за позовом  ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ПАТ КБ "Приватбанк", ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим, зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ КБ "Приватбанк" , АТ "Акцент-Банк" про визнання кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки припиненим,-
в с т а н о в и в :
У травні 2015 року представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором № НАН2GA00000014 від 06.12.2006 року у сумі 16 684, 60 доларів США, що за курсом 20.58 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.05.2015 року складає 343 369,07 грн.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.12.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №НАН2GA00000014, згідно умов якого позивач зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 20 000,00 доларів США на термін до 06.12.2010 року, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених Договором. 
В забезпечення виконання зобов`язання за Договором № НАН2GA00000014 від 06.12.2006 року ОСОБА_1 , між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № НАН2GA00000014. 
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 20000,00 доларів США, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у звязку з чим станом на 12.05.2015 року утворилась заборгованість в сумі 16684,60 доларів США, яка складається: з 10553,48 доларів СШАзаборгованість за кредитом; 1145,83 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 474,46 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 4510,83 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.
Відповідно до договору факторингу № 1 від 01.11.2007 року, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відступив фактору ПАТ «Акцент-Банк» право вимоги за кредитним договором № НАН2GA00000014 від 06.12.2006 року та договором поруки №НАН2GA00000014 від 06.12.2006 року. 
Згідно договору №1.07 надання послуг (аутсорсинг) від 01.11.2007 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надає в розпорядження ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» своїх співробітників, для надання послуг Замовнику (ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК»), зокрема стягнення заборгованості з боржників Замовника у зв`язку з чим Виконавець представляє інтереси Замовника у судах усіх інстанцій з правами, які передбачені відповідним законодавством для позивача. 
В рамках виконання Договору № 1.07 надання послуг (аутсорсинг) та в межах повноважень ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся з даною позовною заявою, в інтересах ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», та на підставі викладеного просив стягнути з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» солідарно заборгованість за кредитним договором №НАН2GA00000014 від 06.12.2006 року у сумі 23149, дол. США, яка складається з: 7569,31 дол. США заборгованість за кредитом; 15372, 39 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 207,53 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом, що за курсом 26,10 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.06.2017 року складає 604169, 44грн.
У серпні 2015 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 , посилаючись на підстави припинення договору поруки у зв`язку зі зміною забезпеченого зобов`язання, подав до суду зустрічний позов про визнання договору поруки припиненим.
У жовтні 2015 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача, в якій просила визнати недійсним кредитний договір № НАН2GA00000014 від 06.12.2006 року який укладений між нею та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», визнати недійсним договір іпотеки № №НАН2GA00000014 від 06.12.2006 року, який укладений між нею та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю., зареєстровано в реєстрі №6488 з усіма додатковими договорами, та вилучити запис про іпотеку з Держаного реєстру іпотек та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та припинити обтяження та вилучити запис про обтяження з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, визнати недійсним Договір поруки №НАН2GA00000014 від 06.12.2006 року, укладений між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 ..
В обґрунтування позовних вимог вказала, що до укладання та під час укладання кредитного договору було порушено її право як споживача фінансових послуг на отримання повної та достовірної інформації про фінансову послугу, в першу чергу щодо дійсної вартості кредиту. Кредитний договір не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки містить в собі умови щодо прихованих видів доходу фінансової установи за рахунок споживача. Недійсність основного зобов`язання тягне за собою недійсність похідних зобов`язань.
У серпні 2019 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 подала остаточний зустрічний позов до ПАТ КБ «Приватбанк», АТ «АКЦЕНТ БАНК», про визнання кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки припиненими.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що беручи до уваги письмові та усні пояснення Банку, висновок судової економічної експертизи №4719/8057 від 20.09.2016 року, висновку додаткової судової економічної експертизи № 25440/21735 від 22.05.2018 року: ОСОБА_1 свої грошові зобов`язання, які випливають з кредитного договору № НАН2GА00000014 від 06.12.2006 року, виконала перед Банком у повному обсязі. 
Рішенням Зачепилівського районного суду  Харківської області  від 15 вересня 2020 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2  про стягнення заборгованості відмовлено.
Зустрічну позовну заяву  ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приват Банк», АТ «Акцент Банк» про визнання кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки припиненими  задоволено.
Визнано повністю виконаними всі грошові зобов`язання ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приват Банк», АТ «Акцент-Банк» за кредитним договором №НАН2GА00000014 від 06.12.2006 року, за Додатковою угодою від 31.08.2009 року до Кредитного Договору №НАН2GА00000014 від 06.12.2006 року, за Додатковою угодою від 08.04.2013 року до Кредитного Договору №НАН2GА00000014 від 06.12.2006 року;
Визнано припиненим виконанням, проведеним належним чином Кредитний договір №НАН2GА00000014 від 06.12.2006 року, укладений між Центральним Відділенням філії «Харківського головного регіонально управління» Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк») та ОСОБА_1 ;
Визнано припиненим Договір іпотеки №НАН2GА00000014 від 06.12.2006 року, укладений між Центральним Відділенням філії «Харківського головного регіонально управління» Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк») та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю., зареєстровано в реєстрі №6488 з усіма додатковими договорами, та вилучено запис про іпотеку з Державного реєстру іпотек та державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та припинено обтяження та вилучено запис про обтяження з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відносно нерухомого майна, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ;
Визнано припиненим Договір поруки №НАН2GА00000014 від 06.12.2006 року, укладений між Центральним Відділенням філії «Харківського головного регіонально управління» Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк») та ОСОБА_2 ;
Визнано припиненим виконанням, проведеним належним чином Додаткову угоду від 31.08.2009 року до Кредитного договору №НАН2GА00000014 від 06.12.2006 року, укладений між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 ;
Визнано припиненим виконанням, проведеним належним чином Додаткову угоду від 08.04.2013 року до Кредитного договору №НАН2GА00000014 від 06.12.2006 року, укладений між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 ..
Зустрічну позовну заяву  ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приват Банк», ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим  задоволено.
Визнано припиненим договір поруки №НАН2GА00000014 від 06.12.2006 року укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приват Банк».
Рішення оскаржив представник АТ «А-Банк», подавши апеляційну скаргу на вказане рішення.
В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..
У доводах апеляційної скарги висловлено незгоду апелянта з висновками судових експертиз, а також вказано, що висновки суду про відсутність заборгованості ОСОБА_1 перед банком ґрунтуються на припущеннях. 
ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, у доводах якого вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду – без змін. 
Представником ОСОБА_1 – адвокатом Шестаковим В.І. подано до суду апеляційної інстанції клопотання про закриття провадження у справі з підстав, визначених п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, яке не підлягає до задоволення, оскільки наведені у клопотання підстави закриття провадження у справі є предметом розгляд справи по суті. 
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Місцевим судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 06.12.2006 року було укладено кредитний договір №НАН2GА00000014 згідно якого вона отримала кредитні кошти на строк з 06.12.2006 року по 06.12.2010 року, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії (Кредит) у розмірі 20958, 20 доларів США на наступні цілі: ремонт квартири та купівля меблів, у розмірі 20000,00 доларів США, а також у розмірі 958,19 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісячно в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11даного Договору та винагороди за проведення за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного Договору. 
Періодом сплати визначено період з 6 по 11 число кожного місяця. Погашення заборгованості за договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 549,37 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. (а.с. 13-14 том 1).
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №НАН2GА00000014 від 06.12.2006 року ОСОБА_1 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 було укладено 06.12.2006 року договір поруки №НАН2GА00000014 (а.с.16 том 1).
Крім того в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №НАН2GА00000014 від 06.12.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №НАВ0GА00000015 від 06.12.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю., зареєстровано в реєстрі №6488 (далі Договір іпотеки). Предметом іпотеки за цим договором виступає двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 .
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» місцевий суд вказав, що Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не підтвердив факт наявності у нього порушених цивільних прав стосовно суми заборгованості за кредитним договором на час розгляду справи, оскільки свої права по зазначеному кредитному договору №НАН2GА00000014 від 06.12.2006 року передав ПАТ «Акцент-Банк» відповідно до договору факторингу № 1 від 01.11.2007 року, при цьому дія договору надання послуг (аутсорсинг) від 01.11.2007 року припинено 02.11.2013 року, також відповідно до висновків додаткової судово-економіної експертизи з матеріалів справи не вбачається обґрунтованість розрахунку ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості ОСОБА_1 станом на 30.06.2017, наведеного в уточненій позовній заяві від 29.09.2017 року за кредитним договором № НАН2GА00000014 від 06.12.2006 року, з врахуванням умов та змін, що зазначені в додаткових угодах від 31.08.2009 року та 08.04.2013 року та без їх врахування, а тому підстав для задоволення позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» немає .
Задовольняючи зустрічні позовні вимоги суд вказав, що згідно висновків судово-екномічних експретиз проведених у справі, всі грошові зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 виконанні у повному обсязі, а відтак кредитні правовідносини є припиненими.
Також суд вказав, що з огляду на положення ч.1 ст.559 ЦК України та статті 17 Закону України «Про іпотеку»  договори іпотеки та поруки є договорами забезпечення виконання зобов`язання, вони є похідними від кредитного договору, а отже зобов`язання по договору іпотеки та поруки також мають бути визнанні судом припиненими, з припинення забезпеченого ними зобов`язання, тобто кредитного договору від 06.12.2006 року.
Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. 
Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно статей 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
З матеріалів справи вбачається, що у справі було призначено та проведено судово-економічну експертизу та додаткову судову економічну експертизу.
Висновками судової економічної експертизи №4719/8057 від 20.09.2016 року, додаткової судової економічної експертизи № 25440/21735 від 22.05.2018 року, не встановлена наявність будь-яких зобов`язань ОСОБА_1 перед Банком.
Отже, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 доведено належними та допустимими доказами факт повного виконання кредитних зобов`язань за кредитним договором №НАН2GА00000014 від 06.12.2006 року, що в свою чергу з огляду на положення ст. 599 ЦК України є підставою для припинення зобов`язання.
Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновків судової економічної експертизи не заслуговують на увагу суду та спростовуються матеріалами справи.
Так, зокрема апелянт посилається на те, що при проведенні експертизи не враховано нарахування відсотків, комісій та інших платежів.
Місцевим судом встановлено, що згідно висновку судово-економічної експертизи №25440/21735 від 22.05.2018 року згідно інформації наведеної у виписках ПАТ КБ «Приватбанк» за рахунками №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 станом на 06.06.2014 року відображено погашення заборгованості в сумі 30002,41 дол. США, тобто у сумі, що арифметично перевищує розмір зобов`язання перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором №НАН2GА00000014 від 06.12.2006 року як без урахування умов та змін, що зазначені в додатковій угоді без номера від 31.09.2009 року та додатковій угоді № 1 від 08.04.2013 року так і з урахуванням змін внесених зазначеними додатковими угодами. При цьому розрахунок проведено з урахуванням щомісячного платежу, що складається з кредиту, відсотків та винагороди.
       Взявши до уваги висновок експертизи, суд дійшов вірного висновку, що позичальник фактично сплатила суму, що перевищує суму зобов`язань визначених з урахуванням додаткових угод від 31.08.2009 року та від 08.04.2013 року, а отже зазначені доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.
Отже, з наведеного слідує, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правомірно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, що підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, правильно встановив обставини справи.
Обставин, встановлених місцевим судом, представник АТ КБ «А-Банк» у апеляційній скарзі не спростував.
Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст.367,374ч. 1 п. 1,375,381,384 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Акцент-Банк" - залишити без задоволення.
Рішення Зачепилівського  районного суду  Харківської області  від 15 вересня 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Суддя - доповідач:  Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

       С.Б. Бутенко