Справа № 344/2687/23 
Провадження № 33/4808/282/23 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І. 
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю ОСОБА_1 та його захисника Онофришина Н.В., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 14.03.2023 року щодо нього,

                                        в с т а н о в и в :
Цією постановою                         ОСОБА_1 , 
        ІНФОРМАЦІЯ_1  
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. 
ОСОБА_1  визнаний винуватим у тому, що він 10.02.2023 року о 23 год. 45 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Стуса, 30, керував транспортним засобом марки «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Ставить під сумнів протокол про адміністративне правопорушення , оскільки вважає, що він сам по собі не може бути доказом його вини, крім того він був складений з порушенням встановленого порядку, оскільки свідки до нього були внесені ще коли він не починав складатися. На думку апелянта порядок огляду водіїв на стан сп`яніння був порушений, оскільки підстав вважати, що він перебував у стані сп`яніння немає. Вважає, що суд безпідставно послався на відеозапис події, оскільки дані відеозаписи у судовому засіданні не досліджувалися. Просить постанову суду скасувати, та закрити щодо нього провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В доповненні до апеляційної скарги апелянт вважає відеозапис неналежним доказом, оскільки він був здійснений з порушенням вимог Інструкції із застосування органами т підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Із відеозаписів події щодо нього вбачаються ознаки необктивного ставлення з боку поліції. Ставить під сумнів направлення на огляд в медичний заклад, оскільки в ньому відсутній його підпис, акт огляду не складався, а тому не може бути доказом його вини. Зазначає, що пояснення свідків також не можуть бути доказом його вини, тому що вони в судовому засіданні не допитувалися. Просить постанову суду скасувати, та закрити щодо нього провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення учасників апеляційного процесу про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова щодо  ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.
В діях  ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого йому правопорушення, однак його вину не підтверджено у встановленому законом порядку.
Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.
Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення  ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення. Апелянт заперечив таке вручення при цьому копія протоколу міститься в матеріалах справи (а.с. 2 ), у справі немає документальних підтверджень про його відмову від вручення такої копії або надсилання її поштою. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення  ОСОБА_1 права на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.
Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що  ОСОБА_1 при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на допомогу адвоката, яким він хотів скористатися що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу того ж правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду – скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.
За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.
Посилання апелянта на довідку лікаря- нарколога про те, що  ОСОБА_1 в той же день пройшов медогляд і стан сп`яніння не підтверджено, апеляційний суд не допускає як доказ, оскільки це суперечить ст. 266 ч. 4 КУпАП, яка встановлює, що такий огляд має бути проведений на протязі 2 годин після зупинки водія і в присутності поліцейського.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Івано-Франківського міського суду від 14.03.2023 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                Б.М. Гриновецький