ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 р.	Справа № 545/5585/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,
Суддів: Курило Л.В. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23.02.2023, головуючий суддя І інстанції: Потетій А.Г., вул. Фрунзе, 154а, м. Полтава, 36008, повний текст складено 23.02.23 року по справі № 545/5585/22
          за позовом       ОСОБА_1  
          до       Інспектора взводу №2 роти №4 Управління патрульної поліції в Полтавській області Пупко С.А. ,        Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції                    
          про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до Інспектора взводу №2 роти №4 Управління патрульної поліції в Полтавській області Пупко С.А., Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову інспектора взводу №2 роти №4 Управління патрульної поліції в Полтавській області Пупко С.А. серії БАБ №747487 від 19.10.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст. 121, ч.ч. 1, 5 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400,00 грн.;
- закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення. 
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 23.02.2023 в задоволенні позову відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідачі не скористались своїм правом на подання відзивів на апеляційну скаргу. 
10.05.2023 представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.
Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що постановою інспектора взводу №2 роти №4 Управління патрульної поліції в Полтавській області Пупко С.А. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАБ №747487 від 19.10.2022, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400,00 грн.
Так, позивач 19.10.2022року о 12 год. 46 хв., на а/д М-03, Київ-Харків-Довжанський, 327 км, керував транспортним засобом КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_1 з причепом ГКБ 8350, номерний знак НОМЕР_2 у якого на одну вісь встановлено шини з різними типами малюнків протектора та який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, а також перевозив вантаж - насіння соняшнику ТТН від 19.10.2022 № 22101900 масою 38 (тридцять вісім) тон 600 (шістсот) кг, що перевищує величини, визначені технічними характеристиками транспортного засобу та керував транспортним засобом будучи особою позбавленою права керування усіма видами транспортних засобів, чим порушив п. 31.4.5.Г, п. 31.3.Б, п. 22.1, п. 2.13 Правил дорожнього руху України, ст. 15 та ст. 35 Закону України «Про дорожній рух».
Не погодившись з постановою про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості. 
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне. 
Згідно з ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Згідно п. 31.4 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: п. 34.4.5 Колеса і шини: а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т — 1,0 мм, автобусів — 2,0 мм, мотоциклів і мопедів — 0,8 мм; для причепів установлюються норми залишкової висоти малюнка протектора шин, аналогічні нормам для шин автомобілів-тягачів; б) шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини; в) шини за розміром або допустимим навантаженням не відповідають моделі транспортного засобу; г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиновані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора — для вантажних автомобілів; ґ) на передню вісь транспортного засобу встановлено радіальні шини, а на іншу (інші) — діагональні; д) на передній осі автобуса, який виконує міжміські перевезення, встановлено шини з відновленим протектором, а на інших осях — шини, відновлені за другим класом ремонту; е) на передній осі легкових автомобілів і автобусів (крім автобусів, які виконують міжміські перевезення) встановлено шини, відновлені за другим класом ремонту; є) відсутній болт (гайка) кріплення або є тріщини диска і ободів коліс.
За результатами перевірки ТЗ КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_1 з причепом ГКБ 8350, номерний знак НОМЕР_2 , поліцейським патрульної поліції складено Акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання від 19.10.2022. Копію даного Акту позивач відмовився отримати на місці розгляду справи.
Відповідно до 31.3 «б» ПДР передбачено заборону експлуатації транспортних засобів, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
Згідно з ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.
Обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.
Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.
Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку.
Відповідно до бази даних Національної автоматизованої інформаційної системи ДДАІ МВС України, транспортний засіб КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_1 за типом: вантажний, 1993 року випуску, VIN НОМЕР_3 , причіп ГКБ 8350 номерний знак НОМЕР_2 , 1989 року випуску VIN НОМЕР_4 .
З урахуванням вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що транспортний засіб КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_1 є вантажним, а відтак підлягає обов`язковому технічному контролю, однак на момент перевірки 19.10.2022 автомобіль не пройшов ОТК, хоча повинен був пройти чергову перевірку 27.02.2018, тобто, кожного року з моменту першої реєстрації транспортного засобу на території України.
Крім того, 19.10.2022 причіп ГКБ 8350 номерний знак НОМЕР_2 не пройшов ОТК, хоча повинен був пройти чергову перевірку 27.02.2018, тобто, кожного року з моменту першої реєстрації транспортного засобу на території України.
Доказів спростування вказаних обставин матеріали справи не містять.
Крім того, відповідно п. п. 22.1 ПДР України, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.
Відповідно до бази даних Національної автоматизованої інформаційної системи ДДАІ МВС України, транспортний засіб КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_1 за типом: вантажний. Згідно з технічними характеристиками транспортного засобу повна маса якого має становити 15305 кг.
Згідно з технічними характеристиками причепу ГКБ 8350 номерний знак НОМЕР_2 повна маса має становити 11500 кг.
Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З відеозапису з нагрудної бодікамери закріпленої на однострію інспектора встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем досліджувався зміст ТТН №2210190002 від 19.10.2022, відповідно до якого позивач перевозив вантаж - насіння соняшнику вагою 38600 кг.
Тобто, загальна маса транспортного засобу КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_1 та причепу ГКБ 8350 номерний знак НОМЕР_2 становить 26805 кг.
Таким чином, перевищення величин, визначених технічною характеристикою даних транспортних засобів становить 11795 кг.
Крім того, судовим розглядом встановлено, що під час зупинки працівниками патрульної поліції транспортного засобу КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_1 з причепом ГКБ 8350 номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_1 , встановлено, що останній є особою, яка позбавлена права керування всіма видами транспортних засобів.
Як свідчать матеріали справи, за результатами перевірки особи позивача по національних базах даних МВС України встановлено, що ОСОБА_1 рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 30.03.2022 притягнено до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння) - позбавлено права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.
Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Згідно з ч. 4 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобам тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Рішенням Котелевського суду районного суду Полтавської області визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
ОСОБА_1 звернувся до Полтавського апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Відповідно до рішення Полтавського апеляційного суду від 13.09.2022 у справі №535/159/22 встановлено, що постановою Котелевського районного суду Полтавської області від 23.03.2022 ОСОБА_1 визнано винним в тому, що в 19 год. 00 хв. в смт. Котельва, вул. Полтавський шлях, 67 керував транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
На розгляд до суду апеляційної інстанції гр. ОСОБА_1 не з`явився, позаяк належним чином повідомлявся про розгляд справи. Позивач та його представник неодноразово переносили розгляд справи, мотивуючи це зайнятість представника гр. ОСОБА_1 у інших судових засіданнях.
Винуватість Позивача у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №159360 від 23.03.2022, письмовими поясненнями свідків, відеозаписами з нагрудної відеокамери поліцейського.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погодився із висновком місцевого суду про доведеність вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.
Відповідно до рішення Апеляційного суду Полтавської області від 13.09.2022, апеляційну скаргу гр. ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, залишено без задоволення.
З урахуванням вказаних обставин, на момент зупинки транспортного засобу під керуванням позивача 19.10.2022, останній мав статус особи, позбавленої права керування всіма видами транспортних засобів за рішенням суду, що вступило в законну силу.
Відтак, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що 19.10.2022 позивач керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування всіма видами транспортних засобів, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400,00 грн.
Доводи позивача стосовно того, що на момент складення оскаржуваної постанови, 19.10.2022, останньому не було відомо про факт відмови Полтавським апеляційним судом в задоволення його апеляційної скарги є безпідставними.
Так, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував нате, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України»).
Як зазначено у постанові Полтавського апеляційного суду від 13.09.2022 по справі №535/159/22, ОСОБА_1 та його захиснику Сідько С.І. було достеменно відомо про те, що в провадженні Полтавського апеляційного суду перебувають на розгляді матеріали справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за його апеляційною скаргою.
Розгляд справи у суді апеляційної інстанції неодноразово відкладався за заявою його захисника – адвоката Сідько С.І., у зв`язку із його задіяністю у інших судових проводженнях. Апеляційний суд не вбачав підстав для відкладення розгляду справи, оскільки заявником не вмотивовано пріорітетності його участі у розгляді справи у Чутівськом районному суді Полтавської області перед даним судовим провадженням.
Крім того, зі змісту відеозапису з нагрудної бодікамери закріпленої на однострію інспектора встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивача ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, крім того, відповідачем забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова за змістом відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
З урахуванням встановлених по справі обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що адміністративне стягнення застосовано відповідачем у відповідності до вимог закону, у межах санкцій статей, за якими позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які б спростовували факт наявності адміністративних правопорушень та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а судом таких обставин не встановлено. При цьому, факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.
Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи вказане вище, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23.02.2023 по справі №545/5585/22  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		С.С. Рєзнікова	
Судді	   	Л.В. Курило    А.О. Бегунц   	
Повний текст постанови складено  10.05.2023 року