Справа № 161/17664/21 	Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В. 	
Провадження № 22-ц/802/405/23  	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
25 квітня 2023 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Данилюк В. А.,
суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,
секретаря Савчук Т. Ф.
з участю:
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, за заявою адвоката Лавренчука Олександра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Лавренчука Олександра Володимировича на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2023 року,
В С Т А Н О В И В:
Адвокат Лавренчук Олександр Володимирович звернувся до суду в інтересах ОСОБА_3 з заявою про ухвалення додаткового рішення. Просить суд ухвалити додаткове рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу адвоката в сумі 10 000,00 гривень з підстав, викладених в заяві.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2023 року адвокату Лавренчуку Олександру Володимировичу, який діє в інтересах ОСОБА_3 , в задоволенні його заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду, представник відповідача ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки на початку розгляду справи, під час заслуховування позиції сторін щодо предмету спору, окрім заперечень позовних вимог,ним було заявлено вимогу щодо покладення на сторону позивача витрат на професійну правничу допомогу, а тому у зв`язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права просить ухвалу скасувати.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.
Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін з таких підстав.
Відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд виходив з того, що станом на день ухвалення рішення суду від 09 січня 2023 року в цивільній справі № 161/17664/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виділення в натурі частки із спільної часткової власностістороною відповідача не було подано жодних доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також ні відповідачем ані його представником не було подано попереднього розрахунку суми судових витрат, які відповідач поніс або які очікує понести у зв`язку із розглядом справи по суті.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком.
Відповідно до ч. 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 січня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні її позову до ОСОБА_4 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності. Питання про розподіл судових витрат судом не вирішувалось, у зв`язку з відсутністю підстав, в тому числі відсутністю доказів понесення таких витрат, зокрема, відповідачем.
Відповідно до ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідач ОСОБА_3 та його представник – адвокат Лавренчук О. В. не виконали свій обов`язок щодо подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які відповідач поніс або які очікує понести у зв`язку із розглядом справи – у першій заяві по суті справи.
Крім того, стороною відповідача було порушено строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України для подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Так, згідно положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З огляду на те, що, як убачається з матеріалів справи, відповідачемне було виконано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України, не подано попереднього розрахунку витрат, а також не подано доказівщодо понесення витрат на правову допомогу ні на стадії підготовчого засідання, ні в передбачений нормою закону п`ятиденний строк після ухвалення рішення, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в ухваленні додаткового рішення про стягнення витрат за надання правничої допомоги.
Таким чином, на підставі встановлених обставин та матеріалів справи колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції про відмову в ухваленні додаткового рішення з вирішення питання розподілу судових витрат ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.
Покликання в апеляційній скарзі на неможливість заявити про відшкодування судових витрат через неявку в судове засідання адвоката з поважних причин, у зв`язку з чим було подано клопотання про відкладення розгляду справи, не заслуговує на увагу, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причини неявки в судове засідання сторона відповідача не надала, крім того, відповідач також не з`явився в судове засідання, не повідомивши про причини своєї неявки. Зважаючи на це суд першої інстанції розглянув справу за відсутності сторін.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, а також не свідчать про порушення судом норм процесуального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що правових підстав для його скасування немає, а тому доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст. 259,268,374,375,381-384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Лавренчука Олександра Володимировича залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2023 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 квітня 2023 року.

Головуючий 

Судді :