ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/8324/22                                    Головуючий у 1 інстанції - Житняк Л.О.
                                                                                   Суддя-доповідач - Василенко Я.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  28 червня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                    Василенка Я.М.,
суддів                              Ганечко О.М., Кузьменка В.В., 
                                                            
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.01.2023 у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
                                             В С Т А Н О В И В:
ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: 
- визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо непроведення реєстрації платником єдиного податку позивача та зобов`язати відповідача зареєструвати позивача платником єдиного податку третьої групи за ставкою 5 % з 31.12.2021.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.01.2023 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 29.12.2021 через електронний портал «Дія» (diia.gov.ua) позивач подав заяву №211195-29122021 про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця. У заяві позивач зазначив про обрання спрощеної системи оподаткування та реєстрацію його як платника єдиного податку третьої групи зі ставкою податку 5%.
У розділі «Відомості про обрання спрощеної системи оподаткування» серед обраних платником податків видів економічної діяльності було зазначено КВЕД _68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна.
Відповідач листом від 04.01.2022 №4/АП/25-01-71-02-09 відмовив ФОП ОСОБА_1 в застосуванні спрощеної системи оподаткування з підстав того, що оскільки право власності на нерухоме майно закріплюється виключно за фізичною особою і дохід від продажу такого майна не включається до складу доходу ФОП - платника єдиного податку, то підстав для здійснення господарської діяльності у сфері купівлі та продажу власного нерухомого майна на спрощеній системі оподаткування у платника податків немає. Зазначений лист отримано позивачем особисто під підпис 17.11.2022.
Позивач вважає вказану відмову протиправною, а тому звернувся з даним позовом до суду першої інстанції.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позовні вимоги є безпідставними, не ґрунтуються на приписах закону, що регулюють спірні правовідносини, а отже не підлягають задоволенню.
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно застосував положення цивільного закону у відносинах, що ним не регулюються, та повинен був брати до уваги положення ст. 299 ПК України.
Колегія суддів вважає доводи апелянта частково обґрунтованими та не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлено у главі 1 розділу XIV Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями (далі -ПК України).
Відповідно до пункту 291.2 статі 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Згідно з підпунктом 3 пункту 291.4. статті 291 ПК України третя група платників єдиного податку: 
- фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена, та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року; 
- електронні резиденти (е-резиденти), які зареєструвалися як фізичні особи - підприємці, здійснюють господарську діяльність з надання послуг, виробництва та/або продажу товарів виключно на користь нерезидентів України, за умови що протягом календарного року вони відповідають сукупності таких критеріїв:
- не використовують працю найманих осіб - громадян або резидентів України;
- не отримують доходи з джерелом походження з України, крім пасивних доходів;
- обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року;
Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку першої - третьої груп здійснюється відповідно до підпунктів 298.1.1-298.1.4 цієї статті (пункт 298.1. статті 298 ПК України).
Підпунктом 298.1.1. пункту 298.1. статті 298 ПК України визначено, що для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу за місцем податкової адреси заяву.
Заява подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один з таких способів:
1) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;
2) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;
3) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги";
4) державному реєстратору під час державної реєстрації створення юридичної особи або державної реєстрації фізичної особи - підприємця. Відповідна заява або відомості передаються до контролюючих органів у порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".
Відповідно до підпункту 298.1.4. пункту 298.1. статті 298 ПК України суб`єкт господарювання, який є платником інших податків і зборів відповідно до норм цього Кодексу, може прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до контролюючого органу не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу. Такий суб`єкт господарювання може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року. Перехід на спрощену систему оподаткування суб`єкта господарювання, зазначеного в абзаці першому цього підпункту, може бути здійснений за умови, якщо протягом календарного року, що передує періоду переходу на спрощену систему оподаткування, суб`єктом господарювання дотримано вимоги, встановлені в пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу. До поданої заяви додається розрахунок доходу за попередній календарний рік, який визначається з дотриманням вимог, встановлених цією главою. При цьому, якщо суб`єкт господарювання протягом календарного року, що передує року обрання спрощеної системи оподаткування, самостійно прийняв рішення про припинення фізичної особи - підприємця, то при переході на спрощену систему оподаткування до розрахунку доходу за попередній календарний рік включається вся сума доходу, отриманого такою особою в результаті провадження господарської діяльності за такий попередній календарний рік. Форма розрахунку доходу за попередній календарний рік, що передує року переходу на спрощену систему оподаткування, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначає стаття 299 ПК України.
В пункті 299.1. статті 299 ПК України зазначено, що реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Реєстрація електронних резидентів (е-резидентів) платниками єдиного податку третьої групи здійснюється контролюючим органом протягом двох робочих днів з дати отримання від державного реєстратора відомостей про реєстрацію електронного резидента як фізичної особи - підприємця у порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку (пункт 299.2. статті 299 ПК України).
У разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний протягом двох робочих днів від дати надходження заяви щодо переходу на спрощену систему оподаткування зареєструвати таку особу платником єдиного податку (пункт 299.3. статті 299 ПК України).
У випадках, передбачених підпунктом 298.1.2 пункту 298.1 та підпунктом 298.8.5 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу, контролюючий орган, у разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови, здійснює реєстрацію суб`єкта господарювання як платника єдиного податку з дати, визначеної відповідно до зазначеного підпункту, протягом двох робочих днів з дати отримання контролюючим органом заяви щодо обрання спрощеної системи оподаткування або отримання цим органом від державного реєстратора електронної копії заяви, виготовленої шляхом сканування, одночасно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, якщо така заява додана до реєстраційної картки (пункт 299.4. статті 299 ПК України).
У разі відмови у реєстрації платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний надати протягом двох робочих днів з дня подання суб`єктом господарювання відповідної заяви письмову вмотивовану відмову, яка може бути оскаржена суб`єктом господарювання у встановленому порядку (пункт 299.5. статті 299 ПК України).
Згідно з пінктом 299.6. статті 299 ПК України підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку є виключно:
1) невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу;
2) наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації;
3) недотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.
Аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку законодавцем визначений виключний перелік підстав, зазначених вище:
Колегія суддів зауважує, що контролюючим органом під час розгляду заяви позивача від 29.12.2021 № 211195-29122021 про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця платником єдиного податку третьої групи за ставкою 5 % не встановлювалось чи відповідає ФОП ОСОБА_1 вказаним вище критеріям, а досліджувалось по суті право включення до складу доходу ФОП - платника єдиного податку дохід від продажу нерухомого майна, яке належить йому на праві власності як фізичній особі, що на стадії реєстрації є недопустимим, у зв`язку із чим рішення відповідача, викладене у формі листа, від 04.01.202 № 4/АП/25-01-71-02-09 про залишення без задоволення заяви ФОП ОСОБА_1 від 29.12.2021 № 211195-29122021 про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця платником єдиного податку третьої групи з цих підстав є протиправним та підлягає скасуванню.
В той же час, колегія суддів не вбачає в даному випадку бездіяльності відповідача щодо непроведення реєстрації позивача платником єдиного податку третьої групи, оскільки контролюючим органом вчинялись дії, зокрема, була розглянута заява ФОП ОСОБА_1 від 29.12.2021 та прийнято відповідне рішення.
Відповідно до норм частин 2, 3 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав виходу за межі позовних вимог та задоволення вказаної позовної вимоги шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, викладене у формі листа, від 04.01.2022 № 4/АП/25-01-71-02-09 про залишення без задоволення заяви ФОП ОСОБА_1 від 29.12.2021 № 211195-29122021 про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця платником єдиного податку третьої групи.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача зареєструвати позивача платником єдиного податку третьої групи за ставкою 5 % з 31.12.2021, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
При цьому, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень повторно вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З урахуванням зазначеного, а також зважаючи на те, що контролюючим органом під час розгляду заяви позивача від 29.12.2021 № 211195-29122021 про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця платником єдиного податку третьої групи було застосовано норми ЦК України, а не норми ПК України, які регулюють спірні правовідносини, то колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ФОП ОСОБА_1 від 29.12.2021 № 211195-29122021 про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця платником єдиного податку третьої групи, з урахуванням висновків, викладених в даній постанові.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, відтак рішення суду  першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог.
Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, колегія суддів також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Позивач надав до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
З наявних в матеріалах справи квитанцій вбачається, що позивачем сплачено судовий збір: за подачу адміністративного позову в розмірі 2  481, 00 грн.; за подачу апеляційної скарги в розмірі 3  721, 50 грн., які слід стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.01.2023 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, викладене у формі листа, від 04.01.2022 № 4/АП/25-01-71-02-09 про залишення без задоволення заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 29.12.2021 № 211195-29122021 про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця платником єдиного податку третьої групи за ставкою 5 % з 31.12.2021.
Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (код ЄДРПОУ: 44094124; 14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 11) повторно розглянути заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 )  від 29.12.2021 № 211195-29122021 про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця платником єдиного податку третьої групи за ставкою 5 % з 31.12.2021.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (код ЄДРПОУ: 44094124; 14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 11) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 6  202, 50 грн.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:                                                                                Василенко Я.М.
                           
Судді:                                                                                          Ганечко О.М.

                                                                                                    Кузьменко В.В.