Справа № 991/4642/23
Провадження 1-кс/991/4661/23

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання представника власника майна  ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3  про скасування арешту майна

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, в якому адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений ухвалою Вищого антикорупційного суду у справі № 991/10437/20 від 24.12.2020 на майно, а саме:
на групу нежитлових приміщень 251 (реєстраційний номер 2011321080000), групу нежитлових приміщень 252 (реєстраційний номер 2011353280000), нежитлове приміщення 262 (реєстраційний номер 1529090980000), нежитлове приміщення 259 (реєстраційний номер 1529086680000), нежитлове приміщення 254 (реєстраційний номер 1529082580000), які розташовані у будинку АДРЕСА_1 ; 
на машиномісце № 49 (реєстраційний номер 1529095480000), № 50 (реєстраційний номер 1529098580000), № 51 (реєстраційний номер 1529102180000), № НОМЕР_9 (реєстраційний номер 1529105480000), які розташовані у будинку № 34-А по вулиці Євгена Коновальця у місті Києві; 
на мотомісця № 159 (реєстраційний номер 1529109480000), № 160 (реєстраційний номер 1529113780000), 161 (реєстраційний номер 1529151980000), № 162 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), які розташовані у будинку АДРЕСА_1 ; 
зобов`язати уповноважених осіб Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі по тексту - АРМА) у порядку та на умовах ст. 21 Закону України «Про Національне агентство з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» у триденний строк з моменту винесення ухвали повернути майно законному власнику.
Клопотання обґрунтоване тим, що детективами Національного антикорупційного бюро здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000653 від 20.10.2020 .
24.12.2020 слідчим суддею Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 у справі № 991/10437/20 частково задоволено клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 і накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, які на праві приватної власності належать ОСОБА_5 , а саме: нежитлові приміщення №№ 251 , 252 , 254 , 259 , 262, 289, машиномісця №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_9 та мотомісця АДРЕСА_6 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , які розташовані у будинку АДРЕСА_1 . 
У подальшому ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.04.2021 справа № 991/2842/21 скасовано арешт, накладений на нежитлове приміщення № 289.
Як на підстави для звернення до слідчого судді з цим клопотанням адвокат посилається на те, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що розмір неправомірної вигоди складає 75 450 132, 62 грн, який становить різницю між фактично сплаченою сумою грошових коштів та дійсною ринковою вартістю майнових прав предмета неправомірної вигоди. Сторона обвинувачення, підтверджуючи дійсну ринкову вартість майнових прав, посилається на протокол допиту ОСОБА_8 у якості свідка та протокол огляду Інтернет ресурсів від 23.11.2020. Однак, як зазначає адвокат вказане спростовується висновками експертиз, які ним долучені до клопотання. Тобто, фактично зазначені у клопотанні твердження представника власника майна, зводяться до того, що органом досудового розслідування не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Також, адвокат посилається на те, що наразі в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення як арешт майна відпала потреба, зокрема через те, що належні заходи з управління майном не вживаються, а вжиті не забезпечують збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості. Судова заборона ОСОБА_9 на користування та розпорядження належним йому майном на даний час призвела до критичних наслідків фінансового характеру у зв`язку з неможливістю виконати взяті на себе фінансові зобов`язання, а саме повернення коштів за договором позики в забезпечення виконання умов якого передано в іпотеку нежитлові приміщення. Починаючи з квітня 2021 року ОСОБА_9 не має змоги отримати будь-який дохід від здачі в експлуатацію нежитлових приміщень, оскільки орендарі були змушені припинити користування ними. Вважає, що з дня постановлення слідчим суддею ухвали про арешт майна та передання майна в управління АРМА, заходи з управління майном мали б перейти до АРМА, однак цього не зроблено, у зв`язку з чим, ОСОБА_9 змушений особисто сплачувати експлуатаційні платежі, податок на нерухоме майно за арештовані нежитлові приміщення за рахунок власних коштів. 
Окрім цього, адвокат зазначає, що здійснюючи досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, стороною обвинувачення не дотримано розумних строків. На даний час загальний строк досудового розслідування становить вже більше ніж два з половиною років, при цьому не допитано ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , не вчиняються нові слідчі дії, тому вважає, що відсутня необхідність у настільки тривалому здійсненні досудового розслідування та обмеженні конституційних прав і свобод ОСОБА_5 .
Додатково, повідомив, що до ОСОБА_9 надійшло звернення від командування військової частини НОМЕР_8 щодо надання в безоплатне строкове користування вказаних нежитлових приміщень, для розміщення відповідних підрозділів військової частини, тому у разі скасування арешту ОСОБА_9 має бажання передати нежитлові приміщення для користування на потреби Збройних Сил України.
Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні просив задовольнити клопотання, з викладених у ньому підстав, додатково пояснив, що необґрунтованість накладення арешту серед іншого підтверджується висновками експертів, які спростовують твердження сторони обвинувачення щодо розміру неправомірної вигоди. Зазначив, що частина експертиз проведена за клопотанням ОСОБА_9 , а інша за постановою старшого слідчого в ОВС другого відділу управління розслідувань особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України в кримінальному провадженні № 12020000000001209 від 10.12.2020. Висновки експертів за клопотанням адвоката долучені до матеріалі кримінального провадження № 52020000000000653. Обґрунтовуючи другу підставу для скасування арешту, а саме, що відпала потреба, адвокат послався на постанову Верховного Суду, в якій вказано, що неналежні заходи з управління майном є підставою для звернення з клопотанням про скасування арешту, оскільки відпала потреба.
Прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000653 від 20.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 369 КК України, а саме щодо одержання неправомірної вигоди в особливо великому розмірі у вигляді майнових прав на нежитлові приміщення в житловому комплексі «Аристократ», розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані об`єкти нерухомого майна постановою детектива від 15.12.2020 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 52020000000000653. 24.12.2020 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду у справі № 991/10437/20 накладено арешт на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації, оскільки майно є об`єктом кримінально протиправних дій та набуте кримінально протиправним шляхом. Також, на виконання цієї ухвали слідчого судді майно передано в управління АРМА. На даний час АРМА вживаються заходи направленні на здійснення управління майном згідно встановленого законом порядку. Прокурор зазначив, що питання обґрунтованості та співрозмірності накладення арешту на майно ОСОБА_5 неодноразово перевірялось Вищим антикорупційним судом та Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду, окрім цього наявні в матеріалах кримінального провадження докази свідчать про вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Кримінальним кодексом України. Також прокурор зазначив, що доводи та пояснення на обґрунтування клопотання щодо строків досудового розслідування, визначення процесуального статусу осіб, проведення їх допитів, не стосуються предмету розгляду вказаного клопотання та не є підставами для скасування арешту. Сторона обвинувачення вправі особисто визначати спосіб, час та черговість реалізацій повноважень наданих КПК України під час здійснення досудового розслідування. Зазначив, що розмір неправомірної вигоди підтверджується не лише показаннями свідка, а також протоколом огляду та висновком комплексної судово-товарознавчої та економічної експертизи. Звертає увагу, що адвокатом не надано доказів того, що ОСОБА_5 отримано кошти від Іпотекодержателя та на сьогоднішній день не повернуто, відсутня можливість виконання зобов`язань перед Іпотекодержателем саме в силу застосованого арешту майна. З приводу сплати ОСОБА_5 експлуатаційних платежів, то такі твердження не заслуговують та увагу, більше того майно передано в управління АРМА, яким вживаються заходи з управління нежитловими приміщеннями. Письмові заперечення прокурора знаходяться у матеріалах справи.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання належить відмовити з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у третіх осіб. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України).
Тобто, підставою для скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України є відсутність потреби в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення або необґрунтованість його застосування, доведення яких покладається на особу, яка звернулася з відповідним клопотанням. (ст. 22 КПК України).
У судовому засіданні встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000653 від 20.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 369, ч. 4 ст. 368 КК України.
Постановою детектива Національного бюро Третього відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_12 від 15.12.2020 визнано речовими доказами об`єкти нерухомого майна, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_5 та які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: групу нежитлових приміщень №№ 251, 252, 254, 259, 262, 289, мотомісця №№ 159, 160, 161, 162, машиномісця №№ НОМЕР_2 , 50, 51, НОМЕР_9, що підтверджується копією постанови.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.12.2020 у справі № 991/10437/20 частково задоволено клопотання прокурора та накладено арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно: групу нежитлових приміщень №№ 251, 252, 254, 259, 262, 289, мотомісця №№ 159, 160, 161, 162, машиномісця №№ 49, 50, НОМЕР_4 , НОМЕР_9, що знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Коновальця Євгена (вулиця Щорса), будинок 34-А і передано Національному агентству з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління вказане майно, що підтверджується копією судового рішення.
Зі змісту вказаного судового рішення встановлено, що постановляючи ухвалу і накладаючи арешт на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації, слідчий суддя керувався вимогами статей 170-173 КПК України та врахував, що по вказаним об`єктам необхідне проведення судово-економічної експертизи для встановлення їх дійсної ринкової вартості, що вони були об`єктом кримінально-протиправних дій та те, що досудове розслідування здійснюється за фактами надання службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище та отримання службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, неправомірної вигоди в особливо великому розмірі (ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 369 КК України), відповідальність за які передбачена виключно у вигляді позбавлення волі; а об`єкти нерухомого майна одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та були предметом такого правопорушення.
За результатами розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_13 в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_5 та апеляційної скарги адвоката ОСОБА_14 , поданої в інтересах ОСОБА_15 , залишено без змін ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.12.2020 у справі № 991/10437/20, що підутверджується копіями ухвал Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 09 лютого 2021 року та від 01 квітня 2021 року відповідно.
Сторонами не заперечувався факт того, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.04.2021 скасовано арешт в частині накладення арешту на нежитлове приміщення АДРЕСА_7 , що на праві власності належить ОСОБА_5 .
Встановлено, що представниками ОСОБА_5 неодноразово подавалися скарги про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.12.2020 у справі № 991/10437/20, за результатами розгляду яких у задоволенні скарг було відмовлено., що підтверджується копіями ухвал слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.06.2022 у справі № 991/906/22 та від 06.10.2022 у справі № 991/3729/22.
Звертаю увагу, що під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя не оцінює законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, якою накладено арешт на майно, оскільки вказане питання відноситься до виключної компетенції суду апеляційної інстанції, а вирішує питання щодо обґрунтованості накладення арешту на майно з урахуванням нових доказів, які надаються слідчому судді під час розгляду клопотання та які не були відомі слідчому судді під час накладення арешту на майно.
Водночас, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зокрема, змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, за якою кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексу (п. 15 ч. 1 ч. 7, ч. 1 ст. 22 КПК України).
Доводи представника власника майна щодо необґрунтованості накладення арешту, які зводяться до розбіжностей у визначенні розміру предмета неправомірної вигоди для визначення тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя оцінює критично з таких підстав. 
Адвокат на підтвердження своїх доводів долучив копії: висновка експертів за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи № 36555/20-42 від 22.01.2021; висновка експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи №2103 від 20.05.2021; висновка експерта судової оціночно-будівельної експертизи № 21-2605/2618 від 19.05.2021; висновка експерта № СЕ-19/21/7359-ОБ від 05.08.2021; висновка експертів за результатами проведення комплексної судової товарознавчої та економічної експертизи № 3937 від 17.03.2021, які проведенні в кримінальному провадженні № 12020000000001209 від 10.12.2020 та в подальшому за клопотанням адвоката долучені до матеріалів кримінального провадження №52020000000000653 від 20.10.2020, що підтверджується матеріалами справи. 
Прокурором до письмових заперечень надано копію висновку експерта №11382/11383 за результатами проведення комплексної судової-товарознавчої експертизи та економічної експертизи по матеріалам кримінального провадження № 52020000000000653, складеного 31.01.2022.
Висновки експертів, надані учасниками кримінального провадження, є суперечливими.
Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 30.05.1997 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" повторна експертиза призначається, зокрема коли висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи.
Водночас, як встановлено з мотивувальних частин ухвал слідчого судді від 22.06.2022 та від 06.10.2022, за результатом розгляду клопотань адвокатів ОСОБА_5 про скасування арешту майна, на обгрунтування доводів клопотань наводилося посилання на висновки експертів, наданих в межах кримінального провадження № 12020000000001209 від 10.12.2020, тобто ці висновки були предметом оцінки слідчого судді.
Разом з цим, жодних нових доказів на доведення обставин необгрунтованості накладення арешту на нерухоме майно адвокатом до клопотання не надано.
Доводи представника власника майна, що в застосуванні арешту відпала потреба слідчий суддя вважає необґрунтованими з таких підстав. 
Кримінальний процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, за наявності яких потреба у застосуванні арешту майна, як засобу забезпечення кримінального провадження, припиняється. Однак, враховуючи положення Глави 17 Кримінального процесуального кодексу України, якою врегульовано питання арешту майна, вказане може мати місце у випадку, коли перестануть існувати підстави, з огляду на які накладено арешт.
У судовому засіданні встановлено, що на виконання ухвали слідчого судді від 24.12.2020 у справі № 991/10437/20 арештоване майно передане в управління АРМА, яким за результатами конкурсу визначено управителя ТОВ «Управляюча компанія «Затишок Сервіс», яке вчиняло дії щодо пропозиції попереднім орендарям продовжити договори оренди з Управителем та щодо пошуку нових орендарів нерухомого майна, переданого в управління, що підтверджується матеріалами справи.
Встановлено, що ФОП ОСОБА_15 та ГО «Громадський рух «Українська стратегія», які раніше уклали договори оренди із ОСОБА_5 , повідомили ТОВ «Управляюча компанія «Затишок Сервіс», що на період дії в Україні військового стану за домовленістю з ОСОБА_5 користуються приміщеннями, але не сплачують орендну плату та комунальні платежі, що підтверджується копіями листів № 05/02 від 12.05.2022, №3/07-1 від 07.07.2022, № 05/01 від 12.05.2021, № 30/06-22 від 30.06.2022.
Тобто, доводи адвоката про бездіяльність ТОВ «Управляюча компанія «Затишок Сервіс» як управителя арештованого майна є передчасними.
Слідчий суддя звертає увагу, що управління активами має конкретно визначену мету - збереження вартості активів, є строковим заходом та не призводить до припинення права власності.
Тобто, право власності у даному випадку залишається за ОСОБА_5 і відповідно тягар сплати експлуатаційних платежів та податку на нерухоме майно зберігається за власником, оскільки власність зобов`язує (ч. 4 ст. 319 ЦК України).
Також, слідчий суддя звертає увагу, що вказані обставини вже були предметом дослідження слідчого судді 06.10.2022 та їм вже надана відповідна оцінка, як і доводам представника власника майна щодо судової заборони розпорядження та користування майном, яке призвело до критичних наслідків фінансового характеру, та порушення розумних строків, що підтверджується копією судового рішення.
Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження щодо заборони користування, відчуження та розпорядження майном є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав, визначених ст. 174 КПК України, для скасування арешту майна, тому у задоволенні клопотання належить відмовити.
Керуючись ст. 2, 7, 174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1