Ухвала
Іменем України
 
22 травня 2023 року
м. Київ
 
справа № 496/4624/21
провадження № 61-5856ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 06 вересня 2022 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , до Дочірнього підприємства «Біляївський ринок» Одеської облспоживспілки, третя особа - Біляївська міська рада Одеської області, про визнання недійсними договорів оренди землі та додаткової угоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 , який  діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Дочірнього підприємства «Біляївський ринок» Одеської облспоживспілки, третя особа - Біляївська міська рада Одеської області, про визнання недійсними договорів оренди землі та додаткової угоди.
 
У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив: заборонити відповідачу самостійно або через інших осіб здійснювати будь-які прямі або непрямі дії, спрямовані на вивільнення контейнерів, павільйонів, приміщень від обладнання і працівників, які використовують за свої кошти побудовані та встановлені, маючи на руках тільки договір оренди земельної ділянки, або взагалі ніяких документів до набрання рішенням по справі законної сили; для забезпечення позову шляхом встановлення заборони для відповідача самостійно або через інших осіб здійснювати будь-які прямі або непрямі дії, спрямовані на попередження користування павільйону 20 кв. м, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , які побудували та встановили на території ринку батьки позивачів, коли він належав Біляївській райспоживспілці, їх як власників або людей які приходять чи працюють в павільйони».
 
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 15 квітня 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
 
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 06 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , до Дочірнього підприємства «Біляївський ринок» Одеської облспоживспілки, третя особа - Біляївська міська рада Одеської області, про визнання недійсними договорів оренди землі та додаткової угоди в частині позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання безпідставно укладеними договорів оренди на павільйон 20 кв. м та земельну ділянку під ним, визнання цих договорів нікчемними; визнання за ним права користування та розпорядження вказаним торгівельним павільйоном залишено без розгляду.
 
22 вересня 2022 року ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 06 вересня 2022 року.
 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було подати до апеляційного суду уточнену апеляційну скаргу, яка б відповідала вимогам статті 356 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та її копії з доданими письмовими матеріалами відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що в прохальній частині апеляційної скарги заявник просив скасувати ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 06 вересня 2022 року, однак на першому аркуші апеляційної скарги зазначив: «Винести нове рішення по заяві забезпечення позовних вимог». Тому заявнику необхідно уточнити, яке саме судове рішення він оскаржив. Також апеляційна скарга не містить обґрунтувань та висновків щодо незаконності оскаржуваного судового рішення, неправильності встановлення обставин, які мають значення для справи, не вказано нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці. Крім цього, заявник не надав копій апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості усіх осіб, що беруть участь у справі.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який  діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , залишено без задоволення, а ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 15 квітня 2022 року - без змін.
 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 06 вересня 2022 року постановлено вважати неподаною і повернуто заявнику. 
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що 14 грудня 2022 року заявником було подано уточнену апеляційну скаргу на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 06 вересня 2022 року з додатками, однак не надано копій апеляційної скарги з доданими письмовими матеріалами відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, згідно з вимогою ухвали Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху. На 21 грудня 2022 року заявником не подано до апеляційного суду будь-яких інших заяв чи клопотань на усунення недоліків його апеляційної скарги. 
 
18 квітня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 06 вересня 2022 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року, в якій, просять скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.
 
Касаційне провадження в частині оскарження ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 06 вересня 2022 року не підлягає відкриттю з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
За змістом наведеної норми процесуального права в касаційному порядку можуть бути оскаржені лише ті ухвали суду першої інстанції (згідно з наведеним переліком), які були переглянуті по суті в апеляційному порядку. В даному випадку оскаржувана заявником ухвала Біляївського районного суду Одеської області від 06 вересня 2022 року не була переглянута по суті в апеляційному порядку, так як ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , на вказане судове рішення постановлено вважати неподаною і повернуто заявнику.
 
Отже, вказана ухвала місцевого суду не підлягає касаційному оскарженню.
 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Оскільки ухвала Біляївського районного суду Одеської області від 06 вересня 2022 року не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження в частині оскарження вказаного судового рішення необхідно відмовити з наведених вище підстав.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року, подана на підставі абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України, мотивована тим, що в установлений апеляційним судом строк були подані матеріали на усунення недоліків апеляційної скарги на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 06 вересня 2022 року через Біляївський районний суд Одеської області, але суддею місцевого суду були здійснені заходи щодо непотрапляння цих матеріалів до суду апеляційної інстанції.
 
Касаційне провадження в частині оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року не підлягає відкриттю з таких підстав.
 
Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
 
Пунктом 15 частини першої статті 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі.
 
Згідно з частиною другою, пунктом 2 частини четвертої статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені: 1) найменування суду, до якого подається скарга; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) рішення або ухвала, що оскаржуються; 5) в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); 6) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; 7) клопотання особи, яка подала скаргу; 8) дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується; 9) перелік документів та інших матеріалів, що додаються. До апеляційної скарги додаються: копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Частиною другою статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху).
 
Згідно з частинами другою, третьою статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
 
Залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 06 вересня 2022 року без руху, апеляційний суд виходив з того, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України, а саме: заявник не уточнив яке саме судове рішення він оскаржив; апеляційна скарга не містила обґрунтувань та висновків щодо незаконності оскаржуваного судового рішення, неправильності встановлення обставин, які мають значення для справи, заявником не вказано нових обставин, що підлягають встановленню, доказів, які підлягають дослідженню чи оцінці; заявником не надано копій апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості усіх осіб, що беруть участь у справі.
 
Встановивши, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 06 вересня 2022 року не відповідала вимогам статті 356 ЦПК України, суд апеляційної інстанції обґрунтовано залишив її без руху, надавши заявнику можливість в установлений судом термін усунути недоліки апеляційної скарги.
 
При цьому в ухвалі Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2022 року заявнику було детально роз`яснено про недоліки його апеляційної скарги та спосіб їх усунення.
 
Встановивши, що 14 грудня 2022 року заявником було подано уточнену апеляційну скаргу на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 06 вересня 2022 року з додатками, однак не надано копій апеляційної скарги з доданими письмовими матеріалами відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, що є невиконанням вимоги ухвали Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху, а інших матеріалів на усунення недоліків станом на 21 грудня 2022 року від заявника не надійшло, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність визнання апеляційної скарги неподаною і повернення її заявнику.
 
Доводи касаційної скарги про те, що в установлений апеляційним судом строк були подані матеріали на усунення недоліків апеляційної скарги на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 06 вересня 2022 року через Біляївський районний суд Одеської області, але суддею місцевого суду були здійснені заходи щодо непотрапляння цих матеріалів до суду апеляційної інстанції, не заслуговують на увагу, оскільки згідно зі статтею 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Вказані вимоги стосуються й подання уточненої апеляційної скарги.
 
Враховуючи  наведене, доводи касаційної скарги не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
 
У пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.
 
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» (Case of Union Alimentaria Sanders S. A. v. Spain) заява № 11681/85).
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Із змісту касаційної скарги та ухвали Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.
 
Тому у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року необхідно відмовити з наведених вище підстав.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
 
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження.
 
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 06 вересня 2022 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , до Дочірнього підприємства «Біляївський ринок» Одеської облспоживспілки, третя особа - Біляївська міська рада Одеської області, про визнання недійсними договорів оренди землі та додаткової угоди.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук   В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко