Ухвала
26 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 753/22167/21
провадження № 61-5755ск23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 07 березня 2023 року                у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клаас Україна» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клаас Україна» (далі - ТОВ «Клаас Україна») про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності. 
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 06 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано незаконним та скасовано наказ ТОВ «Клаас Україна» від 14 вересня 2021  року № 689 «про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким ОСОБА_1 оголошено догану.
Стягнено з ТОВ «Клаас Україна» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. 
Постановою Київського апеляційного суду від 07 березня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Клаас Україна» задоволено. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 вересня 2022 року скасовано. Ухвалено нове рішення суду про відмову у задоволенні позову.
21 квітня 2023 року  ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у  якій, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 07 березня 2023 року, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 21 лютого 2022 року справу                  № 753/22167/21 визнано малозначною. 
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції                            з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги.                    З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ,                               від 19 грудня 1997 року).
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                     у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскаржене судове рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження належить відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 07 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з  обмеженою відповідальністю «Клаас Україна» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                            М. М. Русинчук
                                                                                                                        Н. О. Антоненко
І. О. Дундар