ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2023 року
м. Київ
 
справа № 460/5967/18
провадження № 51-3986 км 22
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
за участю:
секретаря судового засідання    ОСОБА_4 ,
прокурора                                        ОСОБА_5 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 24 червня 2021 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 9 вересня 2022 року у кримінальному провадженні стосовно 
ОСОБА_6 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стадники Яворівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого у тому                   АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
 
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК.
 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Яворівського районного суду Львівської області від 24 червня 2021 року ОСОБА_6  визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. 
На підставі частини 5 статті 72 КК ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту затримання, тобто з 16 по 17 жовтня 2018 року та з часу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: з 5 листопада 2018 року до дня ухвалення вироку - 23 червня                       2021 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Прийнято рішення щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно з вироком  ОСОБА_6 15 жовтня 2018 року приблизно о 18:30, перебуваючи                      в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі  ОСОБА_8 , що на АДРЕСА_2 , у ході конфлікту з ОСОБА_9 , умисно наніс останньому удари кулаками в голову,                     в результаті чого потерпілий упав на підлогу, а потім наніс ОСОБА_9 удари ногами та спинкою крісла в область голови, грудної клітки і живота, чим заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, які стали безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 .
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 9 вересня 2022 року вирок Яворівського районного суду Львівської області від 24 червня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишено без змін.
Вимоги касаційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить судові рішення щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Стверджує, що судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6                     в суді першої інстанції здійснювався незаконним складом суду, оскільки протокол повторного розподілу справи було сформовано не автоматично.
Також вважає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази для доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК. При цьому надані стороною обвинувачення докази беззаперечно не спростовують версію подій сторони захисту.
Вказане, на думку захисника, не отримало належної оцінки суду апеляційної інстанції, який відповідних доводів сторони захисту не перевірив, обґрунтованих відповідей на них не дав та безпідставно залишив вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 без змін.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заперечив проти задоволення касаційної скарги, вважаючи прийняті судові рішення законними та обґрунтованими. 
Захисник засудженого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 надіслав на адресу Верховного Суду заяву, в якій просив здійснювати касаційний розгляд без його участі.
Інших учасників було повідомлено про дату, час і місце касаційного розгляду, однак                     у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, повідомлень про поважність причин неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно зі статтею 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він уповноважений перевіряти правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваних судових рішеннях, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Виходячи зі змісту вимог статті 370 КПК, відповідно до якої судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим: законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим                       є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до приписів статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді кримінального провадження судом касаційної інстанції є:                           1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції керується статтями 412 - 414 КПК.
За визначенням статті 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: 1) за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито, крім випадків, коли провадження може бути закрито лише за згодою підозрюваного, обвинуваченого, який проти цього заперечував; 2) судове рішення ухвалено незаконним складом суду; 3) судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою; 4) судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь                                  є обов`язковою; 5) судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання;                                  6) порушено правила підсудності; 7) у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Розглядаючи доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_7 про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, а саме: ухвалення вироку незаконним складом суду, визначеним з порушенням вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів доходить висновку про їх обґрунтованість                        з огляду на наступне.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Термін «суд, встановлений законом» стосується не лише правових підстав самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, а також складу суду в кожній справі (рішення ЄСПЛ у справах «Сокуренко                   і Стригун проти України», «Бускаріні та інші проти Сан-Марино»).
Згідно з положеннями частин 3, 6 статті 35 КПК (в редакції Закону від 14 січня                        2021 року) визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь                     у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду, крім випадків, установлених законом. Порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суду визначається Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.
При цьому, відповідно до приписів частини 1 статті 319 КПК судовий розгляд                                   у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів. У разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, він має бути замінений іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною 3 статті 35 цього Кодексу. Після заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених частиною 2 цієї статті та статтею 320 цього Кодексу.
Підпунктом 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (зі змінами, у редакції від 17 липня 2020 року) визначено, що винятково у разі, коли суддя (судді) у передбачених законом випадках не може (не можуть) продовжувати розгляд справи, невирішені судові справи передаються для повторного автоматизованого розподілу за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду (особи, яка виконує його обов`язки), що додається до матеріалів справи. Електронний примірник такого розпорядження вноситься до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня, що настає після його підписання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 11 грудня 2018 року                                  в порядку, передбаченому частиною 3 статті 35 КПК (в редакції Закону від 10 листопада 2018 року) було проведено автоматизований розподіл справи між суддями та визначено суддю ОСОБА_10 для розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 .
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 11 березня 2021 року у зв`язку з тривалим перебуванням судді ОСОБА_10 на лікарняному вказане кримінальне провадження було розподілене на підставі розпорядження в. о. керівника апарату ОСОБА_11 судді ОСОБА_12 .
Однак 12 березня 2021 року суддя ОСОБА_12 заявила самовідвід через порушення порядку визначення судді для розгляду справи, який ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 15 березня 2021 року було задоволено.
За змістом частин 2, 4 статті 82 КПК (в редакції Закону від 14 січня 2021 року) у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, визначеному               в порядку, встановленому частиною 3 статті 35 цього Кодексу.
Проте 15 березня 2021 року зборами суддів Яворівського районного суду Львівської області було прийнято рішення про невмотивованість винесеного в. о. керівника апарату ОСОБА_11 розпорядження та  передачу кримінального провадження щодо ОСОБА_6 раніше визначеному складу суду - судді ОСОБА_10 .
Водночас підпунктам 2.3.43, 2.3.44 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, а також пунктом 23 Засад використання автоматизованої системи документообігу в Яворівському районному суді Львівської області, затверджених рішенням зборів суддів Яворівського  районного суду Львівської області № 15 від 28 вересня 2015 року, встановлено вичерпний перелік підстав, за яких автоматизований розподіл справ не проводиться і вони передаються раніше визначеному складу суду, а також категорії таких справ. При цьому ні Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, ні Засадами використання автоматизованої системи документообігу в Яворівському районному суді Львівської області не передбачено таких повноважень зборів суддів.
Таким чином,місцевий суд здійснив розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 усупереч вимог закону, оскільки склад суду було визначено                                       у непередбаченому кримінальним процесуальним законом порядку. Такі порушення процесуального закону є істотними та, в силу частини 2 статті 412 КПК, тягнуть за собою безумовне скасування судових рішень.
Суд апеляційної інстанції зазначеного порушення не встановив, а доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в цій частині всупереч вимог статті 419 КПК належним чином не перевірив.              
Разом з цим, колегія суддів позбавлена можливості перевірити інші доводи, наведені     у касаційній скарзі, оскільки оцінка таких доводів можлива лише після усунення зазначених порушень.
За таких обставин, вирок суду місцевого суду та ухвала апеляційного суду щодо       ОСОБА_6 підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, а касаційна скарга захисника ОСОБА_7 - задоволенню частково.
При новому розгляді в суді першої інстанції необхідно врахувати наведене, судовий розгляд здійснити відповідно до вимог КПК та постановити законне, вмотивоване й обґрунтоване судове рішення.
Згідно з положеннями частини 3 статті 433 КПК суд касаційної інстанції розглядає питання про обрання запобіжного заходу під час скасування судового рішення                                і призначення нового розгляду у суді першої чи апеляційної інстанції.
З метою запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, та забезпечення можливості проведення нового розгляду судом першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Яворівського районного суду Львівської області від 24 червня 2021 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 9 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15 липня 2023 року включно.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                                ОСОБА_2                                            ОСОБА_3